Tässä Käännekohdan jaksossa: -
Pidin häntä vankina pari tuntia, mutten voinut uhrata häntä.
En pystynyt iskemään häntä veitsellä. En voinut tehdä uhria pimeydelle.
TOIVO
VOITTO
ELÄMÄ
KÄÄNNEKOHTA
Tervetuloa Käännekohdan pariin!
Twiittaa päivän sanamme #allpowerful (Kaikkivaltias).
Ohjelman loppuun mennessä olet kiinnittynyt Kaikkivaltiaaseen.
19.4.1995 on päivä, joka jäi monien amerikkalaisten mieleen.
Silloin Oklahomassa räjäytettiin rekkalastillinen räjähdysaineita.
Rekka oli pysäköity päiväkodin eteen. Se kärsi räjähdyksessä pahiten.
Kathy Sanders oli tien toisella puolella olevassa talossa ja kuuli pamauksen.
Hän juoksi räjähdyspaikalle toivoen turhaan lastenlastensa selvinneen.
Hän kertoi Erica Linneylle eheytymisestä ja anteeksiannosta.
Kathy muistaa tuskallisen elävästi huhtikuun 19. päivän vuonna 1995.
Terry Nichols ja Timothy McVeigh räjäyttivät Alfred P. Murrah -talon.
168 ihmistä kuoli, heidän joukossaan Kathyn lapsenlapset Chase ja Colton.
Kathy masentui katkeruuden ja vihan alla ja harkitsi jopa itsemurhaa, -
kunnes tajusi, että oli vain yksi tie eteenpäin elämässä.
Kathy kertoo, että löysi rauhan annettuaan anteeksi miehille, -
jotka satuttivat häntä ja monia muita.
Tarinasi on todella koskettava. Kerro huhtikuun 19. päivästä 1995.
Mitkä asiat johtivat tuohon traagiseen tapahtumaan?
Lapsenlapseni asuivat luonani. Heidän huoneensa oli omani vieressä.
Aamulla menin herättämään heidät, mutta he eivät olleet huoneessa.
Pojat olivat jossain vaiheessa yötä kömpineet aulaan äitinsä sänkyyn.
He viettivät elämänsä viimeisen yön äitinsä vierellä.
Veimme heidät päiväkotiin. Tyttäreni työskenteli samassa talossa kanssani.
Kuullessani räjähdyksen tiesin, että jotain pahaa oli tapahtunut.
Juoksin tyttäreni toimistoon ja näin savun nousevan tien toiselta puolelta.
Sanoin: "Edie, lapset."
Pinkaisimme juoksuun. Kun pääsimme Murrah-rakennukseen, -
sanoin: "Edie, odota." Pysähdyimme tutkimaan vahinkoja.
Ikkunat olivat rikki, ei muuta.
Sitten kuulimme uusia räjähdyksiä ja näimme mustan savupilven.
Juoksimme talon pohjoispuolelle. Parkkipaikalla räjähti autoja.
Kun käännyimme katsomaan taakse, päiväkoti oli pelkkä rauniokasa.
Tyttäreni vajosi polvilleen ja huusi: "Lapseni, lapseni!"
Rauhoittelin häntä, vaikka tiesin, ettei kaikki ollut kunnossa.
Olit kasvanut uskoen Jumalaan, mutta epäilit Hänen olemassaoloaan -
tämän jälkeen. Kuinka sovitit yhteen Jumalan, jota olit rukoillut -
ja sen, mitä elämässäsi tapahtui?
Se otti aikansa. Kyseenalaistin kaiken, mihin olin ennen uskonut.
En ollut varma siitä, oliko Jumalaa olemassakaan.
Mitä oli tapahtunut Jumalalle, jota olin rukoillut koko ikäni?
Olin aivan hajalla ja jossain vaiheessa ymmärsin, etten selviäisi tästä.
Ainoa toivoni oli Jumalassa. Rukoilin: "Jumala, tarvitsen apuasi.
En ymmärrä, mitä on tapahtunut, mutta en selviä ilman Sinua."
Moni USA:ssa tuntee John Walshin.
Hänestä tuli uhrien puolustaja, kun hänen poikansa murhattiin raa'asti.
Hän tuli puhumaan teille tragedian jälkeen. Miten se vaikutti sinuun?
Se muutti minut, sillä uskoin häntä. Hyvää tarkoittavat ihmiset sanoivat: -
"Lapset ovat paremmassa paikassa." Kuka haluaa lapsensa taivaaseen?
Tai: "Ainakin sinulla on muistosi." Muistot eivät halaa eivätkä rakasta.
Tiesin John Walshin tarinan että hän tiesi, mitä minulle oli tapahtunut.
Hän katsoi meitä, ja minusta tuntui kuin naula olisi lävistänyt mieleni.
Hän osoitti meitä sormellaan sanoen: "Surette syvästi, mutta selviätte."
Kuulen nuo sanat yhä. Ennen sitä en ollut tiennyt, tulisinko selviämään.
Selviytyjän näkeminen edessäni antoi minulle toivoa selviytymisestä.
Kirjasi kertoo anteeksiannosta. Kerro anteeksiantoprosessistasi.
En herännyt eräänä päivänä ajatellen, että tänään olisi hyvä päivä -
antaa anteeksi lasten murhaajille.
Kirjassa kerron, että anteeksianto on prosessi, ei tapahtuma. Sen opin.
Luin Isä meidän -rukouksen. Se on Raamatun ainoa ehdollinen rukous.
Anna meille syntimme anteeksi, niin kuin mekin annamme anteeksi.
En tiennyt, kuinka se tehdään, ja Herra ymmärsi sen.
Päätin, että minun piti rukoilla noiden miesten puolesta.
Sanoin: "Herra, tuon Terry Nicholsin ja Timothy McVeighin eteesi."
Sitten tunsin törmääväni kiviseinään. En tiennyt, mitä muuta rukoilisin.
Pyysin Jumalaa lähettämään Pyhän Hengen rukoilemaan puolestani.
En tiedä, oliko rukouksistani mitään apua noille miehille, -
mutta ne muuttivat elämäni. ―Millaista elämäsi on nyt?
En ole sama ihminen kuin 20 vuotta sitten. Minussa ei ole mitään erityistä.
Olen ihminen, jolle on tapahtunut jotakin erityistä.
Haluan auttaa muita, kertoa tarinaani ja antaa muille toivoa.
Olen taiteilija ja maalaan muotokuvia lapsensa menettäneille perheille.
Näin saan tutustua perheisiin ja olla heidän John Walshinsa.
Haluan kertoa, että suru on syvä, mutta sen toisella puolella on rauha.
Tiedän, että Chase ja Colton kuuluvat tulevaisuuteeni. Se tuo rauhaa.
Tiedän, ettei Jumala vienyt heitä. Hän vain otti heidät vastaan.
Mitä sanoisit ihmiselle, joka sanoo: -
"Palvelen Jumalaa. En ymmärrä, miksi Hän sallii tämän tapahtua."
Kuinka auttaisit häntä luomaan uudelleen suhteen Jumalaan?
Jumala ymmärtää surusi, epäilyksesi ja turhautumisesi, -
mutta Hän kulkee kanssasi koko matkan. Pidä vain tiukasti kiinni.
Emme aina ymmärrä asioita, mutta voin kertoa selviytyjänä, -
että minulla on Jumalan rauha.
Olen elänyt siunatun elämän, ja niin saat sinäkin elää.
Olipa väkevä tarina! Herra voi viedä sinut läpi mistä tahansa.
On rohkaisun aika. Holly Floodilla on rohkaisun sana sinulle.
Kiitos, Muyiwa. Jos sinulla on ollut haava tai naarmu, -
olet peittänyt sen laastarilla. Se esti tulehduksen tai lisävaurioiden synnyn.
Tiesitkö, että rakkaus muistuttaa kovasti laastaria?
1. Piet. 4:8 "Ennen kaikkea olkoon teidän rakkautenne -
toisianne kohtaan harras, sillä 'rakkaus peittää syntien paljouden'."
Rakkaus siis peittää väärän teon ikään kuin sitä ei olisikaan.
Jos vaellat rakkaudessa, osoitat väärintekijälle myötätuntoa -
vihan sijaan, koska rakkautta täynnä oleva sydän ei näe loukkausta.
Laastari on poistettava ennen pitkää. Se kastuu, likaantuu tai kuluu.
Sen on tarkoituskin olla väliaikainen, -
mutta Raamattu sanoo, että rakkaus ei koskaan katoa.
Rakasta siis jotakuta siitä huolimatta, kuka hän on tai mitä hän on tehnyt.
Kiitos, Holly. Kohta tapaamme Grammy-ehdokkaan, -
jolla oli diagnosoimaton sairaus.
Kuvittele, että joku tökkii kasvoihisi miljoonia neuloja, kaapii ihosi -
ja sytyttää sinut sitten tuleen.
Jeesus kysyi, antaisiko kukaan isä leipää pyytävälle lapselleen kiven -
tai käärmeen, jos tämä pyytää kalaa.
Jos mekin annamme lapsillemme hyviä asioita, eikö sitten Taivaan Isä?
Tutustu taivaalliseen Isääsi. Hän haluaa antaa sinulle rakkauttaan.
Dayna Caddell oli laulaja ennen kuin oppi lukemaan.
Hän kirjoitti lauluja muun muassa Israel Houghtonille ja Mary Marylle.
Autoimmuunisairaus sai hänet lähes lopettamaan uransa.
Hän kertoo tarinansa Skypen kautta. Tervetuloa ohjelmaan, Dayna.
Kiitos, että pääsin mukaan. ―Dayna, hampaasi näyttävät upeita.
Kuka hammaslääkärisi on?
Kiitos!
Olet tehnyt lauluja maailman parhaille artisteille, -
ja Jumalan suuruudesta kertovat laulusi ovat innoittaneet monia.
Jouduit kuitenkin kamppailemaan tuon sairauden kanssa.
Kuinka paha se oikein oli?
Minulla on ollut se nyt kolme vuotta.
Sitä hoidetaan nyt, mutta ensimmäiset 2,5 vuotta olivat karmeaa kipua.
Se on autoimmuunisairaus, eli keho hyökkää itseään vastaan.
Keho hyökkää terveitä solujaan vastaan, koska on epätasapainossa.
Sairaus aiheutti tulehdusta pääosin kasvojen ja käsivarsien alueelle, -
haavaumia ja sanoin kuvaamatonta kipua.
Kuvittele, että joku tökkii kasvoihisi miljoonia neuloja, kaapii ihosi -
ja sytyttää sinut sitten tuleen.
Voin vain kuvitella. Kokeilit monenlaisia hoitoja, -
jotka eivät toimineet, ja sinulla oli paljon kysymyksiä Jumalalle.
Rukoilit varmasti paljon ja luit Raamattua.
Mitä teit, kun tuntui, ettei Jumala vastannut rukouksiisi?
Tämä on ollut aivan kamalaa, mutta se on ollut myös siunaus, -
sillä Jumala on näyttänyt minulle itsestäni asioita, -
jotka minun piti antaa Hänelle.
Olin kärsinyt tästä kaksi vuotta, ja lääkärini olivat hämmentyneitä.
Minusta oli tulossa esimerkki tapaustutkimukseen.
Tuona päivänä makasin kipujen vuoksi kasvoillani maassa -
ja huusin: "Auta, Jeesus!"
Anteeksi. ―Mitä Jeesus vastasi sinulle?
Minusta tuntui, etten enää jaksanut sitä.
Normaalisti olen taistelija. Yritän ja ponnistelen.
Tämä oli kuitenkin liikaa. Minulla on upea perhe ja ystävät.
Tuntemattomatkin ihmiset rukoilivat puolestani. Olen kiitollinen siitä.
Tuona päivänä... Minulla on kosmetologi, -
joka on opiskellut myös perinteistä kiinalaista lääketiedettä.
Myös Erica Campbell käy tuolla kosmetologilla.
Erica oli kysellyt Tracy Williamsilta, kosmetologiltamme, kuinka jaksoin.
Tracy vain sanoi, että rukoili puolestani ja toivoi, että paranisin.
Erica sattui tuntemaan kiinalaista lääketiedettä harjoittavan lääkärin.
Kiitos Jumalalle, Erica soitti minulle juuri tuona päivänä -
ja oli niin ystävällinen, että lahjoitti minulle hoitosarjan -
tuon lääkärin luona. Anteeksi, itken aina, kun puhun tästä.
Aloin käydä lääkärillä 7 kuukautta sitten. Hoidot ovat aika kalliita.
Siksi oli ihmeellistä, että sain tällaisen lahjan.
Sen jälkeen, kun aloin käydä tohtori Gingillä -
ja saada kiinalaisen lääketieteen hoitoja, pääsin eroon lääkkeistäni.
Musertavat kipuni ovat lähestulkoon lakanneet.
Saan joskus arvaamattomia reaktioita, aivoni ovat täynnä sumua -
ja kärsin kroonisesta uupumuksesta, mutta pääosin voin hyvin.
Pääsin eroon 13 eri lääkkeestä ja korkeista kortisoniannoksista.
Aikamme kuluu nopeasti, mutta haluan kysyä, -
mitä sanoisit ihmiselle, jonka läheinen kamppailee -
sairauden tai vaivan kanssa, jota kukaan ei ymmärrä.
Miten neuvoisit tällaista ihmistä toimimaan läheisensä kanssa?
Ulkopuolelta on niin helppo kehottaa luottamaan Jumalaan -
tai rukoilemaan enemmän. Mitä neuvoja annat kokemustesi pohjalta?
Ensinnäkin täytyy toki luottaa Jumalaan ja antaa Hänelle kaikkensa.
Käytin aikani etsimällä tietoa. On pakko puhua terveytensä puolesta.
Ei voi vain luottaa siihen, mitä lääkärit sanovat.
He tekevät kyllä parhaansa, mutteivät aina löydä vastausta.
Kehota läheistäsi etsimään Jumalaa ja olemaan avoin kuulemaan Häntä.
Pyytäminen on yksi asia. Se, että avaa sydämensä -
ja on avoin vaihtoehtoisille ratkaisuille, vaatii paljon enemmän.
Ja jos voi antaa läheiselle vastaavan hoidon kuin Mary Maryn Erica -
antoi sinulle, se kannattaa tehdä, eikö vain? ―Kyllä. Se oli upeaa.
Todistuksesi antaa meille valtavasti voimaa ja rohkaisua.
Miten toivoisit, että katsojat rukoilisivat puolestasi jatkossa?
Toivon ihmisten rukoilevan, että pysyisin kunnossa -
ja että vointini paranisi yhä. Lisäksi toivon rukousta siihen, -
että kertoisin kokemuksistani avoimemmin. Olen huomannut, -
että niistä on muille apua. Aluksi pidin asian itselläni, -
koska en tiennyt, mitä tehdä. Haluaisin rohkeutta kertoa tästä -
Jumalan kunniaksi. Haluan antaa Jumalalle kaiken kunnian tästä, -
koska tämä on ollut minulle oppitunti. Tämä on rukoukseni.
Kiitos. Toivottavasti kuulemme jatkossa lisää laulujasi. ―Kiitos.
Saatananpalvoja pysäytettiin, kun hän yritti tappaa pastorin pojan.
Se oli sietämätöntä. En voinut liikkua.
Seisoin tikari kädessä, mutten voinut tappaa häntä.
"Tuulispään käytyä ei jumalatonta enää ole, -
mutta vanhurskaan perustus pysyy iäti." Snl. 10:25
"Jokainen hyvä anti ja jokainen täydellinen lahja tulee ylhäältä, -
valkeuksien Isältä, jonka tykönä ei ole muutosta, ei vaihteen varjoa."
Tutustu taivaalliseen Isääsi. Hän haluaa antaa sinulle rakkauttaan.
Adele Neveling tutustui saatananpalvontaan lapsena.
Hän suoritti saatanallisia rituaaleja saadakseen paholaiselta voimaa, -
mutta kohtasi suurimman voiman yrittäessään tappaa pastorin pojan.
Muistan osallistuneeni saatanallisiin rituaaleihin ja nähneeni kuolemaa -
jo aivan pienenä. Olin mukana luultavasti heti syntymästäni lähtien.
Osa perheestäni oli kristittyjä, joten sain vaikutteita molemmilta puolilta.
Adele Neveling kohtasi pimeyden maailman jo pienenä tyttönä.
Teini-iässä tilanne oli niin paha, että hän harkitsi itsemurhaa.
Halusin kuolla. Halusin paeta saatanallista maailmaa.
En voinut puhua asiasta. Minua olisi vain pidetty huomionkipeänä.
16-vuotiaana hän tuli raskaaksi.
Hän meni makaamaan alttarille ja uhrasi lapsensa saatanalle.
Tein sen pilkatakseni Jumalaa. Hän sanoo rakastavansa lapsia, -
saatana haluaa satuttaa heitä. Maatessani saatanan alttarilla -
huusin Jumalan puoleen, mutta en kirkollisella tai pyhällä tavalla.
Pyysin Häneltä apua omassa epätoivossani ja rikkinäisyydessäni.
Hän sanoi: "Rakastin sinua niin, että kuolin. Anna elämäsi minulle."
Ymmärsin, ettei tekoni estänyt Häntä rakastamasta minua.
Jumalan kohtaamisesta huolimatta Adele meni syvemmälle satanismiin.
Hänen piti tappaa menestyvä pastori.
Häntä pidettiin hengen maailmassa uhkana pimeyden valtakunnalle.
Hän oli jokaisen saatanallisen seurakunnan tappolistalla.
Adele meni hänen kirkkoonsa tikarin kanssa.
Halusin uhrata hänet, mutten päässyt hänen lähelleen.
Henget sanoivat, että minunkin piti keskittyä hänen poikaansa.
Hän oli tuolloin noin 8―9-vuotias. Kun käännyin etsimään poikaa, -
hän tulikin ulos kirkosta. Otin häntä kädestä kiinni, -
ja menimme toiseen rakennukseen. Pidin häntä vankina pari tuntia, -
mutta en voinut puukottaa häntä enkä suorittaa veriuhria pimeydelle.
Poika toisteli koko tuon ajan Efesolaiskirjeen lukua 6, -
jossa puhutaan Jumalan sota-asusta.
Se oli sietämätöntä, mutten voinut liikkua. Seisoin tikari kädessä, -
mutten voinut tappaa häntä. Meidät löydettiin parin tunnin päästä.
Yritin neuvotella, vaikka seisoin tikari kohotettuna poikaa vastaan.
Pastori vain sanoi, ettei Jumala neuvottele paholaisen kanssa.
Hän lähetti pojan ulos ja otti tikarin. Kun kohtasin tämän miehen, -
kohtasin elävän Jumalan. Minua oli valmisteltu moniin asioihin.
Osasin käydä hengellistä sodan- käyntiä, käyttää oikeita aseita, -
tehdä kristittyjä toimintakyvyttömiksi, taistella pimeyden taistelua -
ja ajaa paholaisen asiaa, mutta kun kohtasin elävän Jumalan voiman, -
olin täysin aseeton. En pystynyt tekemään mitään.
Pastori astui lähemmäs ja halasi Adelea.
Hän sanoi: "Rakastan sinua Jeesuksen rakkaudella." Sekosin.
Näin Jumalan rakkauden.
Jumalan rakkaus on voimakkaampi kuin Hänen voimansa.
Se muutti elämäni. Hän käski minun mennä kotiin nukkumaan.
En saanut unta, mutta annoin sydämeni Jumalalle samalla viikolla, -
sillä halusin saada tuon voiman.
Saatanan voima ja demonit eivät olleet paikalla tositilanteessa, -
kun Jumala astui sisään.
Koin Hänen rakkautensa ensi kertaa elämässäni. Se oli puhdasta.
Adele tajusi, ettei hänen lapsuutensa ollut riittävä tekosyy hänen teolleen.
Se, että minut omistettiin pienenä saatanalle, ei ollut oma valintani.
Teini-iässä saatoin valita, enkä koskaan valinnut Jeesusta.
Hengen maailmassa on vain kaksi puolta.
Jos ei palvele Jumalaa, on kadotettu.
Pari vuotta Adele pelkäsi henkensä puolesta ja pakeni saatananpalvojia.
Satanismista on vaikea päästä irti. Kun tajusin, kuka olen Kristuksessa -
ja kuka Kristus on minussa, lakkasin juoksemasta pakoon.
Sanoin: "Antaa tulla, saatana." Annoin koko elämäni Jeesukselle.
Siitä on 20 vuotta. Opiskelin teologiaa ja autan työkseni ihmisiä, -
jotka pyrkivät eroon okkultismista. Olen satanistien tappolistalla, -
mutta taistelen rohkeasti Jumalan valtakunnan puolesta.
Minussa ei ole yhtään pelkoa.
Näen Jumalan, joka on aktiivisesti mukana arkisessa elämässämme.
Hän on kantanut minua tai vetänyt minua rimpuilevana perässään.
Hän oli paikalla joka hetki. Hän rakastaa ihmisiä -
ja haluaa tuntea meidät läheisesti. Tiedän, että Hän asuu sisälläni, -
ja minä elän, liikun ja olen Hänessä.
Jumala on kaikkivoipa. Hänen rakkautensa löytää sinut mistä vain.
Daavid sanoi psalmissa 139: -
"jos minä tuonelaan vuoteeni tekisin, niin katso, sinä olet siellä."
Hankkiudu eroon epäjumalistasi ja lakkaa käymästä noitatohtoreilla.
Jeesus on suurin voima. Hän tulee sydämeesi, jos vain pyydät sitä.
Sano vain yksinkertainen rukous.
Rukoile nyt niin saat nähdä, että Hänen voimansa herää eloon: -
Herra Jeesus, -
tunnustan, että olen kokeillut muita voimia ja muita asioita.
Olen etsinyt apua perheeltä ja ystäviltä, -
omasta älystäni ja kaikkialta muualta, mutta epäonnistunut.
Annan itseni nyt Sinulle ja pyydän: Jeesus, tule elämääni.
Anna minulle uusi alku -
ja näytä minulle voima, joka tulee yksin Sinulta.
Vapauta minut. Aamen.
Ohjelma alkaa olla lopussa. Muista twiitata päivän sanamme.
Lopuksi kuulemme päivän vieraan, Dayna Caddellin laulun.
Näkemiin ja siunausta!
Jumala rakastaa kylminäkin päivinä
Jumala rakastaa sinua ja kaikki järjestyy
Kuule tyttö, Jumala rakastaa sinua
Jumala rakastaa kylminäkin päivinä
Jumala rakastaa sinua ja kaikki järjestyy
Kuule tyttö, Jumala rakastaa sinua
Tule istumaan, tyttö
Näen otsasi rypyn, haluatko puhua?
Olet muuttunut, hän pelaa peliään
Luulet, ettet pärjää yksin ja rukoilit, että hän rakastaisi sinua
Et ikinä päästäisi hänestä irti
Ainoa rakkaus, jota tarvitset, tulee Jumalalta; se sinulta puuttuu
Jumala rakastaa kylminäkin päivinä
Jumala rakastaa sinua ja kaikki järjestyy
Kuule tyttö, Jumala rakastaa sinua
Jumala rakastaa kylminäkin päivinä
Jumala rakastaa sinua ja kaikki järjestyy
Kuule tyttö, Jumala rakastaa sinua
Tiedän tuskasi, olen kokenut saman
Jäit kiinni lipsumisesta ja otit syyn niskoillesi
Se on sama vanha peli, älä eksy
Rukoilit, että hän rakastaisi sinua etkä ikinä päästäisi hänestä irti
Ainoa rakkaus, jota tarvitset, tulee Jumalalta; se sinulta puuttuu
Jumala rakastaa kylminäkin päivinä
Jumala rakastaa sinua ja kaikki järjestyy
Kuule tyttö, Jumala rakastaa sinua...
Tyttö, pidä pintasi ja ole vahva
Hän johtaa sinut myrskyn läpi
Älä katso taaksesi; Hän on ystäväsi Tarvitset rakkautta...
Suomennos: Anni Lähteenmäki