Luvassa: -
Hän menehtyi.
Se oli pahin uutinen, jonka voisin ikinä kuulla.
Olin taas lähtöpisteessä, mutta nyt olin raskaana.
TOIVO
VOITTO
ELÄMÄ
KÄÄNNEKOHTA Armon väri
Hei ja tervetuloa Käännekohdan pariin!
Aloitetaan aihetunnisteellamme, joka on tänään #allineed.
Toivomme, että ohjelman päätteeksi olet saanut kaiken, mitä tarvitset.
Ensimmäisen jutun naisen elämä näytti täydelliseltä.
He olivat miehensä kanssa -
yhteisön kantavia voimia ja pyhäkoulunopettajia.
Kotielämä oli kuitenkin kaikkea muuta kuin täydellistä.
Psykologi Bethany Haley Williams halusi auttaa -
lapsia sodan runtelemissa maissa parantumaan traumoista.
Ennen sitä hänellä oli oma taistelunsa.
Kymmenen vuotta kestänyt liitto päättyi vuonna 2004.
Bethany taisteli masennusta ja itsetuhoisuutta vastaan.
Sitten hän huomasi, että Jumala voi kääntää epäonnistumiset voitoksi.
The Color of Grace -kirjassa Bethany kertoo rikkinäisyydestään -
ja siitä, miten Jumala muutti syvimmän kivun suurimmaksi iloksi.
Aluksi opetitte puolisosi kanssa pyhäkoulua, mutta loittonitte -
ja päädyit lopulta syrjähyppyyn. Se oli varmasti vaikeaa aikaa.
Niin oli. Elimme valheessa.
Elämämme ei ollut sitä, miltä se ulospäin näytti.
Se opettaa piiloutumaan maskin taa.
Yksi osa elämästä on vain selviytymistä.
Toinen osa on sitä, että yrittää peittää sen, millaista elämä oikeasti on, -
sen sijaan että kertoisi murheistaan avoimesti ja yrittäisi eheytyä.
Se oli tosi rankkaa.
Kirjassasi kerrot kokeneesi syyllisyyttä ja häpeää.
Ne ovat kuin pahat erimunaiset kaksoset: samanlaiset mutta ei ihan.
Miten usko auttoi selviytymään siitä? Millainen oli eheytymisprosessi?
Se oli hidas prosessi. Kamppailin häpeän kanssa.
Ajattelin tunaroineeni Jumalan suunnitelman elämäni varalle.
Ajattelin, ettei Jumala voisi enää käyttää minua.
Oli vaikeaa antaa itselle anteeksi.
Nyt ymmärrän, että sanoitin sen itselleni todella väärin.
Minun tapauksessani kyse oli siitä, että piti ottaa vastaan Jumalan armo -
ja antaa Hänen rakastaa minua rikkinäisyydessänikin, -
eikä vain yrittää antaa anteeksi itselleni. Se oli minulle käännekohta.
Mieleeni muistui kirjan ajatus, ettei Jumala voisi käyttää sinua enää -
ja ettet voisi toteuttaa kutsuasi. Sen sijaan Hän käytti kipuasi.
Kertoisitko siitä?
Olin kuntoutuksessa traumaperäisen stressihäiriön takia Dallasissa.
Olin vaikeasti masentunut. Harkitsin itsemurhaa. Elämänhalu oli kadonnut.
Olin myynyt autoni maksaakseni kuntoutuskulut.
Kävelin lähimmän seurakunnan sunnuntaijumalanpalvelukseen.
Siellä puhui mies, joka oli selviytynyt Ruandan kansanmurhasta.
Hänen järjestönsä auttoi tuomaan sovintoa ja eheyttämään ihmisiä -
kautta Afrikan.
Mieleeni tuli, että ehkä Jumala voisi yhdistää terapeutin taitoni, -
omakohtaisen selviytymistarinani ja rakkauteni lähetystyöhön.
Kysyin mieheltä, mitä tapahtuu lapsille sodan melskeessä.
Selvisi, ettei kukaan oikein auttanut heitä.
Niinpä heidät tavallaan menetetään. Tarve jää täyttämättä.
Kului kaksi vuotta. Sain eheytyä itse.
Menin järjestön kanssa Kongoon.
Joitakin viikkoja Kongosta palaamisen jälkeen perustin Exile-järjestön.
Se syntyi rikkinäisyydestä, jota olin nähnyt.
Miten Exile International auttaa lapsia parantumaan?
Tarjoamme taideterapiaa, traumaterapiaa, -
ruokaa, vaatteita, koulutusta sekä johtajuus- ja konfliktinratkaisutaitoja.
Sen lisäksi, että autamme lapsia selviytymään sodasta, -
autamme heitä olemaan rauhan johtajia.
Emme enää puhu "entisistä lapsisotilaista", -
vaan "nuorista rauhantekijöistä".
He kutsuvat itseään nuoriksi rauhantekijöiksi.
Orpolapsiamme kutsumme "toivon lapsiksi".
Heidän ei tarvitse ajatella olevansa enää orpoja vaan toivon lapsia.
Kun ajattelen omia kokemuksiani ja lasten kokemuksia, -
on tärkeää ymmärtää, etteivät tekomme määritä meitä.
Emme ole sitä, mitä meidät on pakotettu tekemään. Lapsi tajuaa: -
"Identiteettini ei ole se, että minut pakotettiin tappamaan vanhempani."
Tai että hänet raiskattiin lapsena.
Jeesus on suurempi kuin menneisyytemme.
Mikä on suurin toivosi? Mitä haluat, että lasten paranemisesta seuraa?
Uskomme, että kun sota on näin massiivinen, -
täytyy aloittaa pienimmistä lapsista ja opettaa heille Jeesuksesta, -
konfliktinratkaisusta, rauhan rakentamisesta ja anteeksiannosta.
Sillä tavalla koko kansakunta muuttuu. He muuttavat yhteisönsä yksitellen.
Kirjoitin The Color of Grace (Armon väri) -kirjan, -
koska halusin ihmisten tutustuvan lasten tarinoihin -
ja tulevan mukaan näkyymme.
Kirjan alaotsikko kuuluu: -
"Yhden naisen rikkinäisyys eheytti ja valoi toivoa sodan lapsiselviytyjille."
Katsojien joukossa on varmasti joku, joka kokee rikkinäisyyttä ja kipua.
Miten hän voisi kääntää sen jonkun toisen auttamiseksi?
Minun kohdallani ensimmäinen askel oli hakea apua ja tunnustaa, -
että tarvitsen ympäristön, lähimpien ja ammattiauttajien apua.
Kun masennus oli pahimmillaan, kirjoitin paperilapulle: -
"Tätä kipua ei jatku ikuisesti. Jumalalla on tällekin jokin tarkoitus."
Minun piti muistuttaa siitä itselleni monta kertaa päivässä, jotta jaksaisin.
Mutta Jumala muuttaa tuhkaläjät kauneudeksi.
Pitää vain antaa Hänen rakastaa ja opettaa rikkinäisyyden kautta.
Jumala sai ympyrän sulkeutumaan. Bethany meni naimisiin vuonna 2014 -
ja johtaa Matt-puolisonsa kanssa Exile-järjestöä.
Bethany todistaa, että Jumala voi muuttaa minkä tahansa tilanteen.
Seuraavana on vuorossa Innoitushetki, -
jonka tarjoilee Erica Linney.
Matkustin hiljattain kotiin lentokoneella. Oli pimeää ja sateista.
Kun kone nousi ilmaan, lensimme pilvien läpi ja kone alkoi täristä.
Tärinä muuttui tosi voimakkaaksi, ja kone niiasi.
Kun pääsimme pilvien yläpuolelle, aurinko paistoi tosi kirkkaasti.
Näkymä salpasi hengen. Kokemus muistutti minulle, -
että elämässäkin on pimeitä ja sateisia kausia.
Ne voivat ravistella meitä rajusti. Jumala ravistaa pois asioita, -
jotka voivat olla haitaksi: epäuskon, luonteen kuprut, ja lista jatkuu.
Avain on, että pidämme katseemme Jeesuksessa -
ja annamme Hänen sanansa johdattaa kohti aurinkoa. Muyiwa.
Katkon jälkeen seuraamme liittyy brittien arvostama gospelartisti.
Hyvyytensä sua ympäröi
Tee siis näin
Rukoile vain, rukoile vain
Jeesus kysyi: "Kuka teistä antaisi po- jalleen kiven, kun hän pyytää leipää, -
tai käärmeen, kun hän pyytää kalaa?"
Kuinka paljon ennemmin taivaallinen Isä antaa hyvää niille, jotka anovat?
Tutustu taivaalliseen Isääsi. Hän haluaa jakaa rakkauttaan sinulle.
Hei taas!
Seuraava vieraamme on noussut brittien gospellistojen kärkeen.
GSMA valitsi hänet vuoden gospelartistiksi.
Hän pääsi BBC:n ylistyskuorolaulujen finaaliin. Evans Ogboi.
Miten menee? - Hyvin, kiitos.
Kiva, että tulit mukaan ohjelmaan. Olemme katsoneet videoitasi.
Miten poika Nigeriasta päätyy gospellistojen valtiaaksi Briteissä?
Se on Jumalan armoa. Kunnia Hänelle.
Se on Jumalan ajoitus ja täysin Hänen armoaan.
Kerro lapsuusvuosistasi Nigeriassa.
Vanhempasi kuuluivat Deeper Life -seurakuntaan.
Siellä ollaan aika tiukkoja. Ainoastaan klassinen musiikki kelpaa.
Mutta sinä olet gospelartisti, -
joka hoilaa railakkaasti Lontoossa. Soitat rumpuja ja kosketinsoittimia.
Miten päädyit sinne? - Äitini kuului Church of God Mission -seurakuntaan.
Muistanet edesmenneen arkkipiispa Idahosan.
Musiikki oli tärkeä osa Church of God Mission -seurakuntaa.
Vartuin siellä. Kiinnostuin musiikista ja gospelista.
Siellä oli rikas gospeltausta.
Minussa syttyi into ja rakkaus gospelmusiikkia kohtaan.
Harjoittelimme erilaisia soundeja, -
Hezekiah Walkeria, LFC Choiria, Kirk Franklinia ja muuta.
Kiinnostuin soundista.
Aloitin rumpalina ja kasvoin vähitellen.
Aloin näppäillä kosketinsoittimilla. Ryhdyin tuottamaan.
Johdin teinikuoroa. Kaikki kasvoi.
Annahan kun kysyn erästä asiaa.
Joku katsoja haluaa yltää samaan kuin Evans.
Kun Britanniassa kappaleesi soi radiokanavalla, -
valkoiset, mustat, nuoret ja vanhat alkavat tanssia ympäriinsä.
Olin äskettäin konsertissasi. Koko paikka oli ihan sekaisin.
Joku Australiassa tai Afrikassa haluaa yltää samaan.
"Kuuntelen vain Hezekiah Walkeria ja opettelen soittamaan pianoa."
Mitkä ovat avainarvoja, jotka ovat vieneet sinut sinne, missä nyt olet?
Sano jotakin muutakin kuin "Jumalan armo".
Täytyy vain mennä askel kerrallaan -
ja työskennellä lähellä Pyhää Henkeä, kun Hän puhuu ja johdattaa.
Seuraa Häntä askel askeleelta tarkasti.
En voi kyllin kiittää Jumalaa suhteista, joita olen solminut, -
ja ihmisistä, joita olen kohdannut.
Täytyy vain pysyä nöyränä ja herkkänä Jumalan äänelle -
ja edetä askel kerrallaan, kasvaa ja olla valmis oppimaan.
Täytyy kasvaa ja kehittää itseään ja taitojaan.
Pitää haluta nousta uusille tasoille koko ajan.
Raamattu sanoo, että polku kirkastuu kirkastumistaan keskipäivää kohti.
Täytyy vain kasvaa, enetä, nostaa rimaa ja antaa Jumalalle kunnia.
Onko ollut vaikeita hetkiä? Jos on, miten selätit ne?
Toki. Vaikeita hetkiä on ollut monta. Niistä yksi on isän kuolema v. 2007.
Olin kuoroharjoituksissa. Olimme juuri julkaisemassa debyyttialbumiani.
Sain puhelun harjoituksiin, että isä oli menehtynyt.
Nuo haastavat ajat vahvistivat jumalasuhdettani.
Jouduin olemaan riippuvaisempi Pyhästä Hengestä.
Vaikeina aikoina käännymme Jumalan puoleen.
Haemme Häneltä apua, lohtua ja neuvoa. Hän ei ikinä petä.
Hän vie meitä kirkkaudesta kirkkauteen.
On ollut vaikeita ja haastavia aikoja. Taloudellisia haasteita.
Poikasena minulla oli valtavasti ideoita, -
mutta aina tuli jokin taloudellinen este.
Minun piti odottaa Jumalan apua.
Vaikka teen monia juttuja, olen kaukana sieltä, missä haluaisin olla.
Olen silti Jumalalle kiitollinen huolenpidosta ja kontakteista.
Annan Jumalalle kunnian kaikesta. Jeesus on auttanut aina -
vaikeina ja haastavina aikoina.
Oli suurenmoista katsella sinua ja kuoroasi BBC:ssä -
ja nähdä koko Iso-Britannian vastaavan sinulle.
Perään tuli vielä Mobile Awards -palkinto.
Jos näkisit Evansin 15 vuotta ennen BBC-esiintymistä, -
mitä sanoisit hänelle nyt?
Kuvitellaan, että BBC:n Evans voisi sanoa nuorelle Evansille jotakin.
Mitä sanoisit?
Sanoisin, että anna tulla vain.
Jatka samalla polulla.
Vieläkin on vaikea uskoa, miten suuria asioita Herra tekee -
ja miten valtavia mahdollisuuksia Hän on avannut. Kaikki Jumalan kunniaksi.
Uskon Jumalan suunnitelmaan, ohjaukseen ja kaikkeen, -
mitä Hän on määrännyt. Hän on valmistanut meidät edeltä -
hyviä tekoja varten. Kiitän Jumalaa kaikesta, minkä läpi olen käynyt.
Se on tehnyt minusta sen, mitä olen tänään.
Muutos on ollut valtava.
Minut 10 vuotta sitten tunteneet kysyvät: "Mitä sinulle on tapahtunut?"
Annan kunnian Jumalalle. Muutos on ollut suurenmoinen.
Ero entiseen on valtava.
Evans, kiitos, että tulit ohjelmaan. Haluamme kuulla lisää laulujasi.
Toki. Kiitos paljon. Jatkakaa hyvää työtä. Siunausta!
Tulossa: katutappelijaksi julistautunut nainen kohtaa elämänsä taistelun.
Itkin. Ei mennyt päivääkään, ettenkö olisi itkenyt. Itkin ja itkin.
Joskus löin nyrkillä seinään.
Olin vihainen, ettei elämäni mennytkään niin kuin olin toivonut.
"Jos joku janoaa, niin tulkoon minun tyköni ja juokoon.
Joka uskoo minuun, -
hänen sisimmästään on [...] juokseva elävän veden virrat." Joh. 7:38.
KÄÄNNEKOHTA
Hei taas! Shana Joseph oli kaunis tyttö ruman lapsuuden vankina.
Huumeenkäyttäjän tyttärenä hän yritti turruttaa tuskaansa ja raivoaan -
viinalla, huumeilla ja jengi-elämällä.
Asiat muuttuivat radikaalisti, kun hänen poikansa isä murhattiin.
YKSINÄINEN
Kun olin 5-vuotias, minut ja neljä sisarustani otettiin huostaan.
Meidät laitettiin sijaisperheisiin. Meidät erotettiin.
Shanalle ei selitetty, miksei hän voinut asua äidin eikä sisarusten luona.
Emme saaneet syödä pöydässä. Piti seisoa nurkassa ja kaluta luita.
Emme saaneet samaa ruokaa kuin muut lapset.
Tuska ja turhautuminen kiehuivat yli.
Jouduin tappeluihin. Olin vihainen.
Se johtui paljolti siitä, että minun oli ikävä perhettäni.
Oli vierailupäiviä, mutta äiti ei juuri koskaan tullut.
Se sai minut vihaiseksi. Isoäiti ja täti tulivat, mutta äiti ei.
Viiden vuoden kuluttua Shana ja sisarukset muuttivat samaan kotiin.
Isoäiti oli saanut huoltajuuden. Shana oli sulkeutunut.
Leikin yksin. En kaivannut muiden seuraa.
Ajattelin koko ajan äitiäni ja perhettäni.
Shana aloitti tupakanpolton 12-vuotiaana. Hän liittyi jengiin.
Hän vietti aikansa kadulla. Siellä hän kuuli totuuden äidistään.
Että äiti käytti huumeita. Kadulla kaikki tiesivät siitä. Ystävänikin.
Hänen takiaan meidät otettiin pois. Se teki minut vihaiseksi.
13-vuotiaana Shana otti yliannostuksen kipulääkkeillä.
Nuorenakin tiesin, etten halunnut tällaista elämää.
Ystävilläni oli hyvät perheet. Kadehdin heitä. Heillä oli äiti ja isä.
Heistä välitettiin. Vanhemmat tulivat katsomaan heidän pelejään.
Kukaan ei tullut peleihini eikä sanonut: "Pärjäät hienosti koulussa.
Olen ylpeä sinusta. Rakastan sinua!"
Shana heräsi sairaalasta vatsahuuhtelusta.
Toivuttuaan hän palasi kaduille.
15-vuotiaana Shana tapasi Marlandin, joka kuului hiphop-bändiin.
Suhteen muututtua vakavaksi Marland alkoi viedä häntä seurakuntaan.
Hän rakasti minua. Hän oli aina tukenani -
ja kertoi minulle ensikertaa Jumalasta.
Shana tuli raskaaksi. Pari suunnitteli avioitumista, mutta niin ei käynyt.
Rattijuoppo törmäsi Marlandiin tämän kävellessä lähellä Shanan kotia.
Shana kiirehti paikalle. Marlandin jalat olivat murskana.
Hän yritti nousta seisomaan. Ihmiset huusivat: "Mene pitkällesi."
Hän rukoili ja teki parannusta synneistään.
Hän pyysi Jeesusta antamaan anteeksi, pesemään hänet verellään -
ja päästämään hänet taivaaseen. Hän sanoi: "Varjele poikaani."
En unohda niitä sanoja.
Ambulanssin tulo tuntui kestävän ikuisuuden. Marland vietiin sairaalaan.
Lääkärit kertoivat isoäidilleni ja minulle, että hän oli menehtynyt.
Se oli pahin uutinen, jonka olisin ikinä voinut kuulla.
Olin taas lähtöpisteessä, mutta nyt olin raskaana.
Rakkaus, jota olin saanut, oli poissa, poissa kokonaan.
Seurakunnan naiset tulivat käymään Shanan luona.
He olivat kuulleet onnettomuudesta. He tarjosivat apua.
He kertoivat Jeesuksen rakkaudesta. Vain Hän voisi pelastaa Shanan.
Kerroin lapsuudestani ja siitä, mitä olin tehnyt. Nainen sanoi: -
"Jumala voi muuttaa elämäsi.
Voi olla, ettet ehdi tehdä parannusta niin kuin poikaystäväsi."
Se oli minulle käännekohta.
Sanoin: "En halua helvettiin."
Olin olohuoneessa. Hän johdatti minut rukouksessa Herran luo.
Pyysin syntejäni anteeksi.
Tunnustin, että Jeesus kuoli ristillä syntieni tähden.
Kesti kuitenkin aikansa, ennen kuin kipu ja tuska helpottivat.
Itkin. Ei mennyt päivääkään, ettenkö olisi itkenyt. Itkin ja itkin.
Joskus hakkasin seinää.
Olin vihainen, ettei elämäni mennyt niin kuin olin toivonut.
Uskovien tuki ja rukous auttoivat häntä näkemään itsensä Jumalan silmin.
Jumala sanoi: "Kaikki selviytyy. Sinä pärjäät.
Sinusta ei tule äitisi kaltaista niin kuin kaikki väittävät.
Sinä pystyt siihen. Onnistut."
Vaikka minulta oli riistetty rakkaus, -
koin sillä hetkellä rakkautta, jota tarvitsin. Se oli Jeesuksen rakkaus.
Hän osoitti: "Olen kaikki se rakkaus, jota etsit ja tarvitset."
Shana pystyi aikanaan luopumaan vihasta ja antamaan anteeksi äidille.
Hän avioitui Stephanin kanssa.
Heillä on kolme lasta: Giovanni, Vanise ja Marland Jr.
Hän työskentelee seurakunnassa, -
joka aikoinaan otti hänet siipiensä suojaan.
Shana ja Stephan matkustavat maailmalla evankelioimassa.
Hän osoitti rakkautensa. "Tätä rakkautta tarvitset.
Äitisi ei ole läsnä, mutta minä olen.
Minä pidän sinusta huolta. Voin muuttaa elämäsi."
Riitti, että sillä hetkellä luovutin kaiken Hänelle.
Se ei ole vain seurakunnassa käymistä. Annoin kaikkeni Hänelle.
Jumalan rakkaus voi parantaa kaikki haavat ja iskut.
Jos koet, ettei kukaan rakasta sinua, toista itsellesi yhä uudestaan -
sanoja Sef. 3:17:stä (engl.): "Hän pelastaa, hän riemuitsee sinusta ilolla.
Hän tyynnyttää sinut rakkaudellaan.
Hän iloitsee sinusta riemulaululla."
Kenestä tässä puhutaan? Jumalasta. Hän rakastaa sinua.
Hän on rakastunut sinuun.
Tässä kysymys: Mitä teet tuolla rakkaudella? Haluatko kokea sen?
Kutsu Hänet elämääsi yksinkertaisella rukouksella. Rukoillaan yhdessä.
Jumala, olen kuullut, että rakastat minua.
Olen kuullut, että iloitset minusta riemulaululla.
Tunteeni eivät heijastele sitä.
Tunnen tuskaa, hylkäämistä ja kipua.
Tule elämääni.
Tule sydämeeni. Jeesus, anna minun tuntea rakkautesi lämpö nyt.
Anna minun tuntea rakkautesi, jota Sinulla sanotaan olevan.
Toivotan Sinut tervetulleeksi tänään. Aamen.
Ohjelma on lopussa. Muista aihetunnisteemme #allineed.
Purist Ogboi ja Evans Ogboi laulavat lopuksi biisin Pray.
Koko Käännekohta-tiimin puolesta näkemiin ja Jumalan siunausta!
PURIST OGBOI feat. EVANS OGBOI Rukoile
Tuntuu kuin oisit yksin, kuin toivo poissa ois
Mitä aiot tehdä? Voi olla juttuja, joista et tiiä
Joku tuntee sut, tietää sun kamppailut
Luota pois, Hän kaikesta huolen pitää
Nouse jaloilles
Sano, mä pystyn
Avaa silmäs ja nää
Avaa mieles ja tiiä
Voittajat huutakaa
Sano, mä pystyn
Avaa silmäs ja nää Onnistuu juttu tää
Rukoile vain, rukoile vain
Ano niin kaiken annan
Mitä ikinä tahot sen teen
Koska mulle rakas oot
Tahon maistaa ja nähdä että Herra hyvä on
Hän ei neuvottomaks jätä
Hyvyytensä näät ympärilläs
Nouse jaloilles
Sano, mä pystyn
Avaa silmäs ja nää
Avaa mieles ja tiiä
Kaikki voittajat huutaa Sano, mä pystyn
Avaa silmäs ja nää Onnistuu juttu tää
Rukoile vain, rukoile vain
Olipa tilantees mikä vain Rukoile vain
Rukoile, rukoile, rukoile
Älä luovuta
Pysy lujana
Sinnittele
Asiat viel muuttuu
Hän antaa ilon
Hän antaa rauhan
Hän auttaa
Anna mennä vaan
Rukoile vain, rukoile vain
Suomennos: Marianne Tenetz