Tulossa Käännekohdassa: -
En tiedä mitä tapahtui. Yhtäkkiä joku iski minuun ja kaaduin.
Lensin selälleni maahan...
TOIVO... VOITTO...ELÄMÄ
KÄÄNNEKOHTA "Ei rajoja"
Hei ja tervetuloa ohjelmaan! Meillä on mahtava ohjelma tänään.
Aluksi kerron teille Tansanialaisen sananlaskun: -
"Viisas löytää aina perille." Kun olet vaikeassa tilanteessa, -
etsi viisautta tai viisasta ihmistä joka voi auttaa.
Tämä ensimmäinen tarina vetoaa minuun, koska rakastan muotia.
Kiertäessäni maailmaa, en ole nähnyt mitään Afrikan muodin vertaista
Katsomme hiukan millaista se on.
Kirkkaita, eloisia ja mielenkiintoisia. Niin voi kuvat afrikkalaisia kankaita.
Nuo värit osoittavat selvästi, keitä Afrikkalaiset todella ovat.
Ja miten henkeäsalpaavissa maisemissa he elävät.
Ennen kauniiden kankaiden aikaa -
ihmiset pukeutuivat nahkoihin ja kasvien lehtiin.
Samalla he suojautuivat olosuhteilta ja ympäristöltä.
Lopulta ihmiset alkoivat kutoa erilaisia kankaita.
Ensin vain suojakseen, mutta sitten osoittaakseen asemansa yhteisössä.
Nykyään muodinluojat käyttävät afrikkalaisia kankaita.
Niitä nähdään useissa muotinäytöksissä ympäri maailman.
On kuosi sitten nimeltään Aso-oke, Adire, Kente, Barkcloth, -
Akwete, Kitenge, tai Ankara, -
kaksi piirrettä erottavat afrikkalaiset tekstiilit muista.
Ne ovat kuosi ja värit.
Afrikkalainen kangas on tunnettu elävistä väreistään.
Kankaiden kuviointi on hyvin omintakeinen.
Olemme hyvin luovia ihmisiä, jotka osaavat pukeutua kauniisti.
He ymmärtävät kuinka yhdistellä eri asusteita ja värejä.
Tämä tulee esille muodikkaiden ja kauniiden suunnittelijoiden kautta.
Noiden Afrikkalaisten kankaiden takana on salaisuus.
Kankaiden kuosit ja värit ovat hyvin omintakeisia.
Yhtä väriä voi käyttää Kegeen, jota pidetään päässä.
Nuo kankaat ovat muodikkaita ja trendikkäitä tänäänkin.
Kuosit ja värit ovat upeita. Kangas tuntuu mukavalta päällä.
Todella mukavia pitää, värikkäistä ja kestäviäkin.
Kankaat sopivat hyvin tähän ilmastoon ja ovat mukavia päällä.
Ne auttavat meitä löytämään oman identiteettimme.
On isänmaallista pitää noita vaatteita, ne kyllä huomataan.
Ulkomaillakin huomataan, että tuo henkilö on Afrikkalainen.
Tuntee kuuluvansa johonkin suurempaan ryhmään.
Tuo etnisyys erottaa kankaat muista.
On totta, ettei kaikki mikä kiiltää ole kultaa.
On varmasti jotakin, joka ei ihan tyydytä näissä kankaissa.
No ei todellakaan mitään! Niissä on kaikki mitä voi haluta.
Jo se, että ne ovat hyvin muunneltavissa takaa sen.
Kankaat eivät ole kovin kestäviä.
Niiden laatu ei ole kovinkaan hyvä.
Pesussa värit lähtevät tai sekoittuvat toisiinsa helposti.
Joskus värit haalistuvat helposti.
Nämä asiat tulee ottaa huomioon.
Jotta saisimme ne kansainvälisille markkinoille ja laadukkaiksi, -
siihen tarvitaan laaduntarkkailua.
Värien suhteen on ollut ongelmia. Siihen tulee kiinnittää huomiota.
Meillä on jo paljon hyvää tarjolla, tulee vain hiukan tehdä lisää töitä
Vaikka puutteita vielä onkin, noita kankaita silti rakastetaan.
Monet ei-afrikkalaiset pitävät jo niistä, jopa kuuluisuudet.
Tällä hetkellä suunnitellaan myös paljon muutakin muodikasta.
Noista kuvioista ja malleista on suunniteltu hiuskoristeita, -
laukkuja, kenkiä, rannerenkaita, tyynyjä, mattoja ja paljon muuta.
Joka tapauksessa on varmaa, että Afrikka tuo vielä paljon -
uutta maailmalle noiden kauniiden kankaidensa kautta.
Rakastan ANKARA-kuvioita ja pidän sitä päivittäin.
Nyt vastaamme kysymyksiinne Face- bookista. Erika, onko kysymyksiä?
Ada Nigeriasta kysyy: "Kuinka saan suuttumuksen hallintaan?"
Hän kysyy, kuinka voisin hallita suuttumuksen tunnetta.
Sananlaskuissa on sopiva jae.
Sanal. 19:11 "Ymmärrys tekee...-
(dicretion) se tarkoittaa "valinnan- vapautta, valtaa valita käytöksensä"
...Ymmärrys tekee ihmisen pitkämieliseksi ja -
hänen kunniansa on antaa rikos anteeksi."
Meillä on valinnanvapaus, kuinka käyttäydymme. Kiitos Erika!
Katkon jälkeen nouseva Gospel- laulaja Jonatha McReynols.
Siitä tulee mielenkiintoista!
"Hän peittää pilvillä taivaan ja valmistaa sateen maalle; -
hän kasvattaa ruohon vuorille." Ps. 147:8
"Herra mielistyy niihin, jotka häntä pelkäävät, -
jotka panevat toivonsa hänen armoonsa." Ps.147
Jonathan McReynolds on nouseva laulajatähti.
Hänen laulunsa "Loving me" on nousussa listoilla.
Kun kuulin hänen laulavan, halusin hänet ohjelmaamme.
- Kiitos kun tulit Jonathan. - Mukava olla täällä.
Olin yllättynyt siitä, että olet niin pitkä mies.
Äidin syytä!
Sinulla menee todella hyvin. Kuulin sinua ensi kertaa Twitterin kautta.
Kuullessani lauluasi ensimmäisen kerran olin aivan mykistynyt.
Ihmiset arvostavat musiikin- tuntemustasi. Mistä matkasi alkoi?
Aloitin laulamisen tosissani lukion keskivaiheilla.
Huomasin, että tytöt pitivät siitä!
Se on totuus ja siitä tuli minun identiteettini teini-ikäisenä.
Kun aloitin yliopiston tutustuin erilaisiin ihmisiin ja artisteihin.
Asuin Chicagon eteläpuolella, joka on aika huonomainen alue.
Tuskin olisin siellä kuunnellut Bob Dylania tai Paul McCartneyta.
Ehkä kylläkin Stevie Wonderia. Meidän piti opiskella muitakin.
Tutustuin muihin lauluntekijöihin ja opiskelin heidän tyyliään.
Se muutti paljon elämässäni.
Se on mielenkiintoista. Olethan uskova poika.
Ei kerrota sitä kenellekään.
Aloitit rumpujen soiton jo hyvin nuorena.
Käytyäsi yliopiston ja tutustuttuasi Bob Dylanin kaltaisiin -
työskentelit sellaisten artistien kuin James Morrisonin kanssa.
Mikä heissä kiehtoo sinua hengellisesti?
Ehkä yhdellä sanalla tuo aitous.
Olen kasvanut seurakunnan keskellä.
Kerron syntyneeni kirkonmenojen jälkeen!
Kun kasvaa sellaisessa ympäristössä huomaa, että joskus aitous puuttuu.
Löysin noista artisteista taiteellista kunnianhimoa.
Sekä James, että Stevie olivat aidosti sitä mitä olivat.
Eivät sidotut kulttuuriin tai omaan aikaansa, vaan omaan musiikkiinsa.
Se mitä laulan on Gospel-musiikkia. Esitän kristillisiä lauluja.
Haluan aina olla rehellisesti oma itseni. Musiikissa ja elämässäni.
Eli musiikkisi edustaa tapaasi olla ja elää?
Erään laulun sanat alkavat: -
"He eivät ymmärrä, miksi nostamme kätemme ja ylistämme."
Missä vaiheessa elämääsi tuo laulu tuli? Olitko yliopistossa?
Seurakunnassahan kaikki ymmärtävät. - Kyllä, se on tuttua kaikille.
Viimeisimmän albumin laulut kertovat ajasta jolloin -
luin kandidaatin tutkintoa varten Columbian yliopistossa.
Ilmapiiri oli hyvin taiteellinen, eikä Jeesus ollut normaali asia.
Se, että joku uskoo ja palvelee näkymätöntä Jumalaa -
oli heille vierasta.
Ei kukaan vainonnut minua niin kuin Stefanusta, -
mutta joskus oli todella vaikeaa.
Ehkä minulle oli normaalia käydä seurakunnassa ylistämässä Jumalaa.
Heille se oli outoa ja uutta, että joku nostaa kätensä ylistämään.
Kun tanssimme ilosta, emme silti ole päästämme sekaisin.
Sanoo yleinen mielipide sitten mitä tahansa, minä palvelen Jumalaa.
Mennään nyt Somen puolelle. Siellä sinut tunnetaan.
Tweettasin "Jonathan McReynolds on tulossa ohjelmaamme.
Mitä haluaisit kysyä häneltä?" Sieltä tuli massoittain kysymyksiä
Joku kysyi sanotko itseäsi kristityksi artistiksi,-
vai artistiksi joka on kristitty?
Paras vastaus tuohon on, että minulla on kunnia olla -
kristitty esiintyjä joka on myös kristitty. - Eivätkö kaikki ole?
- En minä niin sanonut! - No, annetaan sen olla!
Minulla on mahdollisuus hyödyntää sitä mitä olen ja mihin uskon.
Se voi tulla esiin musiikissani. Ei ole tarvetta muuttaa mitään.
Saan olla täysin oma itseni ja sen mukana kaikki mitä olen kokenut.
Voin olla uskova tässä anti- kristillisessä maailmassa.
Olen etuoikeutettu, että voin elää ensinnäkin uskovana ihmisenä.
Meillä on valtuutus voittaa sieluja Kristukselle.
Kannustaa toinen toisiamme. Laulut ja musiikki tulevat sitten vasta.
Eräs nuori nainen kysyi, miksi halusit juuri laulajaksi?
Olisit voinut olla urheilija, tai vaikka lakitieteen professori.
Hän kysyy, miksi juuri musiikki ja vielä hengellinen musiikki?
Ensinnäkin, en ole tarpeeksi hyvä urheilijaksi. Sen voi unohtaa.
Juoksin kilpaa ja pelasin koripalloa, mutta en kovin hyvin.
Halusin oikeastaan meteorologiksi.
Rakastan luonnonilmiöitä ja kaikkea tiedettä. Pilvet ja kaikki tuo.
Tuo "nörtti- juttu" kuuluu kyllä varmaan musiikissani.
Musiikissa löydän identiteettini.
Tunnen olevani siinä parhaimmillani ja tunnen osaavani sen.
Jo hyvin nuorena, ennen kuin en vielä tehnyt musiikkia, -
se oli silti aina osa minua. Valitsin hengellisen musiikin, -
koska jos aioin tehdä jotakin tässä maailmassa, sen tuli vaikuttaa.
Sillä tuli olla tarkoitus. Ei vain musiikkia musiikin vuoksi.
Ei siksi, että ihmiset ostaisivat, vaan yhteiseksi hyväksi.
Mikä olisi parempaa kuin Jeesus? - Kiitos Jon haastattelusta.
Nyt tiedämme mitä ostamme CD:den lisäksi. Ostamme kiven Marsista!
Jonathan laulaa vielä meille myöhemmin ohjelmassa.
Kohta kuulemme, kuinka nainen löytää tien takaisin elämään -
vakavan onnettomuuden jälkeen.
Mietin vain missä jalkani on? Samalla selkääni koski kovasti.
"Mutta vanhurskaiden polku on kuin aamurusko, -
joka kirkastuu kirkastumistaan sydänpäivään saakka." Sananl.4:18
Jos haluat Muywan konserttiin, palveluun tai puhujaksi -
ota yhteyttä ruudussa näkyvään numeroon tai kotisivujen kautta.
Tervetuloa takaisin. Seuraavaksi, nainen jolla oli lupaava ura -
lääketieteen parissa.Matkallaan sukuloimaan hän melkein menehtyi.
En oikein osaa sanoa mitä tapahtui.
Jokin törmäsi minuun ja lensin suoraan selälleni.
Kun Freke syntyi kaikki olivat varmoja hyvästä tulevaisuudesta.
Kolme kuukautta vanhana hän sai tittelin "Kuukauden vauva"
Freke oli kaikkien mielestä tosi kaunis lapsi.
Hän erottui muista alusta alkaen.
Jo alakoulussa hän lauloi kauniisti ja soitti pianoa.
Freke jatkoi samalla linjalla. Oli eloisa ja iloinen tyttö.
Hän loisti myös koulunkäynnissä.
Freke pääsi Calibarin yliopistoon -
opiskelemaan lääketiedettä ja kirurgiaa.
Kaikki näytti todella menevän hyvin kunnes tilanne muuttui pahaksi.
Meillä alkoi kokeiden aika ja se oli kiireistä aikaa.
Opiskelimme koko joululomien ajan.
Joulun jälkeen Freke päätti vierailla tätinsä luona.
Hän pääsi moottoripyörän selkään. Matkalla tapahtui onnettomuus.
Vielä tänäkään päivänä en ole varma mitä todella tapahtui.
Pysähdyimme ja jokin iskeytyi meitä päin.
Kaatuessani taaksepäin olin vielä tajuissani.
Mietin vain koko ajan missä jalkani ovat?
Selässäni tuntui valtava kipu ja luulin jalkani murtuneen.
Freke vietiin sairaalaan ja lääkärit tutkivat hänet.
En vieläkään tuntenut jalkojani, vain tuo kauhea tuska selässäni.
Hänet vietiin Lagosiin lisätutkimuksia varten.
Röntgenkuva näytti hänen selkärankansa murtuneen.
Molemmat jalat olivat halvaantuneet.
En voinut liikkua, piti vain maata koko ajan selällään.
En pystynyt istumaan. Vain kädet ja pää liikkuivat.
- Se tuntui painajaiselta. Näenkö unta?
Voiko tämä olla totta?
Lagosissa lääkärit halusivat lähettää Freken ulkomaille -
korjausleikkausta varten, mutta se vaatisi 7 miljoonaa nairaa.
Eihän meillä sellaisia rahoja ole!
Aloimme siis rukoilla ja kiitän Jumalaa kaikista noista ihmisistä.
Huomasin kuinka anteliaita Hänen seurakuntansa on.
Jumala nosti ihmisiä joka paikasta. Saimme kokoon nuo rahat.
Pääsin helmikuussa matkustamaan Israeliin ja leikkaukseen.
Juuri kun Freke ajatteli pahimman olevan ohi, -
lääkäreillä oli vielä lisää huonoja uutisia.
"Selkäsi on huonossa jamassa."
"Mitenkä pahassa?" Hän sanoi, että pystyisin vain istumaan.
Käveleminen piti unohtaa. Hän ei tulisi enää kävelemään.
Aivan kuin pommi olisi pudonnut. En tiennyt mitä olisin sanonut.
Olisin halunnut huutaa ääneen. Olin neuvoton ja avuton.
Tuntui kauhealta tietää, etten voisi enää kävellä.
Ajattelin, että selkäni on murtunut ja he kyllä korjaavat sen kuntoon.
Olin juuri siinä elämäntilanteessa, kun kaikki meni hyvin.
Mietin, miten ihmeessä voin yleensä enää tehdä mitään?
Olimme kaikki niin murheissamme. Tämä energinen isosisko Freke!
Lääkärit tekivät pitkän leikkauksen
Se oli pitkä operaatio. Se kesti noin yhdeksän tuntia.
Käännyin vain Jumalan puoleen.
Minulle tehtiin korjauksia lannerankaan, kaikki mahdollinen.
Selkääni laitettiin metalliruuveja.
Jouduin vielä makaamaan selälläni, mutta sain opetella istumaan.
Sain selän tukemiseksi tukiliivit. Pidin niitä puoli vuotta.
Aloin jo opetella istumaan.
Se ei ollut hänelle helppoa.
Niin Jumala toimi sillä kerralla.
Hän ympäröi meidät uskovilla ihmisillä.
Lisäksi Freke on hyvin rohkea tyttö.
Joskus ihmettelen, mistä tuo voima tulee.
Minulle luettiin Raamattua koko ajan.
Myös musiikki auttoi.
Kuuntelin Cece Winansin laulua "Heavenly Father" (Taivaallinen Isä).
"Kaikki muuttuu hyväksi, älä anna periksi", rohkaisevia lauluja.
Freke palasi Nigeriaan ja -
kuntoutuksen jälkeen hän oli valmis palaamaan yliopistoon.
Olin innoissani, jatkaisin koulua
Jos neljäs vuosi pitää uusia, sillä ei ole mitään väliä.
Koululautakunta ei kuitenkaan suostunut siihen, -
että hän jatkaa lääketieteen opiskelua.
Se tuntui pahalta. Luulin, että jatkaisin siitä mihin olin jäänyt.
Aloin lukea fysiologiaa. Olin ollut poissa pitkän aikaa.
Se ei ollut lainkaan helppoa. Rakastan opiskelua ja pärjäsin.
Freken päättäväisyys sai hänet tekemään paljon muutakin.
Sain ajokortin ja se oli mahtavaa! Tunsin itseni vapaaksi.
Menin autolla kouluun, kävin luennoilla, kaikkea mitä kuuluikin.
Tuo päättäväisyys palkittiin, kun Freke valmistui hyvin arvosanoin.
Hän käy kannustamassa ihmisiä, joilla on fyysisiä ongelmia.
Halua saada kontaktin toisiin ihmisiin.
Se on tullut minulle vahvaksi perusasiaksi.
Lääketiede auttoi minua siinä. Mitä muutakaan sitten tekisin?
Olen löytänyt muitakin tapoja ilmaista itseäni.
Esimerkiksi laulaminen, puhuminen ja HIV-AIDS- potilaiden auttaminen.
Olen niin onnellinen, että Jumala kaikesta huolimatta teki -
mahdolliseksi Frekelle olla osa tätä yhteiskuntaa.
Jumala käänsi kaiken tuon tuskan -
kaikille meille hyväksi asiaksi.
Freke on minulle roolimalli. Hän vain menee eteenpäin.
Vaikka hän on pyörätuolissa, se ei estä häntä elämästä.
Minulla on tulevaisuus, olen sitten pyörätuolissa tai en.
Ymmärrän, että Jumala ohjaa minun elämääni ja ilmestyy.
Sananlaskumme tänään sanoo, että viisas löytää tien.
Freke löysi tavan tehdä elämästään tarkoituksellisen.
Raamattu, hengellinen musiikki ja rukous auttoivat häntä.
Sinullakin on mahdollisuus jatkaa eteenpäin, vaikka ongelmia tulee.
Joko perheesi keskuudessa tai terveyden alueella.
Jeesus Kristus on tuo mahdollisuus. Rukoile ja ota Hänet vastaan.
Yhtykää kanssani tähän rukoukseen.
Kutsu Jeesus elämääsi näin sanoen:
Herra Jeesus, tarvitsen ulospääsyn tästä tilanteesta.
Freken kertoo siitä, kuinka hän -
vammastaan huolimatta elää täyttä elämää.
Auta minuakin löytämään ulospääsy tästä pimeydestä ja pettymyksestä.
Eheytä sydämeni niin, että enää ei tarvitse itkeä öisin.
Kiitos, että tulet minun elämääni. Aamen!
Ohjelman lopuksi Jonatha McReynolds laulaa meille -
säveltämänsä laulun "Loving me" "Rakastat minua"
Hei taas ja Jumalan siunausta!
Olen vasta 23-vuotia, mutta tiedän ihmisten olevan epävakaita.
Olen kiitollinen tiedosta, että Jumalan rakkaus on aina sama.
Kaikesta tapahtuneesta huolimatta. Herra, kiitos rakkaudestasi.
En ole lähelläkään täydellisyyttä ihmisenä.
Tarvitsen yliluonnollista rakkautta ymmärtääkseni.
Muurien ja naamion takaa ja itsevarman hymyn takaa -
Sinä näit murtuneen ihmisen, joka yritti löytää elämän tarkoituksen.
Tiedän, että ajoittain en ollut rakkautesi arvoinen.
Mutta kiitän ikuisesta rakkaudestasi.
Tuskin kukaan muu olisi jaksanut rakastaa minua.
Siispä, kiitän Sinua nyt ja aina rakkaudestasi.
Oli päiviä jolloin mietin itseäni -
enkä ollut mitään verrattuna muihin
Nämä kaikki virheet, huonommuus, voisinko ne korjata.
Maksaa kaikki tekemäni tyhmyydet.
Kun peiliin katson, enkä pidä siitä mitä näen, -
silloin kiitän Sinua ikuisesta rakkaudestasi.
Suomennos: Hilkka Sepponen