Tulossa Käännekohdassa: -
Olin kristitty nainen, mutta vihasin sitä poikaa.
En uskonut koskaan eheytyväni.
KÄÄNNEKOHTA Kun askeleet vievät
Tervetuloa Käännekohtaan.
Uudistimme ohjelmamme kokonaisilmettä.
Toivomme teidänkin pitävän siitä.
Isoäidit sanovat Länsi-Afrikassa: -
"Puhu lempeästi kantaen mukanasi isoa sauvaa, niin pääset pitkälle."
Se on hyvä neuvo.
Kathy Edwards auttaa meitä löytämään tien, -
vaikka elämä olisi kuoppainen.
Hyvän miehen askeleet ovat Herran vahvistamia.
Se on helppo uskoa, kun kuljemme helppoa tietä pitkin.
Entäpä sitten, kun kuljemme vaikeuksissa, -
jossa jokainen askel satuttaa?
Onko Herra vahvistanut ne askeleet?
Job oli vanhurskas mies, joka kärsi suuresti.
Hän menetti lapsensa, omaisuutensa ja terveytensä.
Jäljelle jäi vain vihainen vaimo, joka käski hänen kirota Jumalan.
Job kysyi häneltä hyvän kysymyksen: -
"Otammehan vastaan Jumalalta hyvää, emmekö ottaisi vastaan pahaakin?"
Tämä kysymys herättää mietteitä.
Job pysyi hyvänä miehenä koettelemuksissakin.
Uskon Jobin tarkoittaneen: -
"Emme epäilleet Jumalan ohjaavan askeleitamme hyvinä aikoina.
Lakkaisiko Hän ohjaamasta meitä nyt, kun olemme vaikeuksissa?"
Jos pelkäät Jumalaa ja olet antanut elämäsi Hänelle, -
Hän vahvistaa askeleesi hyvinä ja pahoina aikoina.
Mistä tiedämme, onko meillä uskoa, jos sitä ei koetella?
Kuinka mitata uskollisuuttamme, -
jos emme joudu kyseenalaistamaan Jumalan hyvyyttä?
Kuinka mitata kuuliaisuuttamme, -
jos emme joudu tilanteeseen, jossa emme halua olla kuuliaisia?
Koettelemukset kertovat totuuden.
Jumalan vahvistamat askeleet eivät ohita vaikeuksia.
Sana sanoo: "Monta on vanhurskaalla kärsimystä." Ps. 34:20
Jumalan vahvistamat askeleet voivat viedä vaikeuksiin.
Jakeen toinen osa kertoo kuitenkin, -
että Jumala vapahtaa meidät niistä kaikista.
Meidän täytyy kysyä itseltämme, -
palvelemmeko Jumalaa uskollisesti vain hyvinä aikoina?
Job palveli Jumalaa saadessaan siunauksia, ja myös silloin, -
kun ne otettiin häneltä pois.
Jos pysymme uskollisina Jumalalle silloin, -
kun emme näe siihen syytä, olemme todellisia palvelijoita.
Silloin Jumala iloitsee meistä.
Kun siunaamme Jumalaa, Hän siunaa meitä.
Kaidalla tiellä pysyminen on vaikeaa.
Itkua kestää yön, mutta aamulla on ilo.
On tärkeää siunata Jumalaa hyvinä ja huonoina aikoina.
Me kuulemme mielellämme katsojiemme mietteitä.
Simisola lukee meille muutaman kysymyksen.
Veronica kysyy: -
"Kuinka voi säilyttää pelastuksen koettelemuksissa?"
Pelastusta ei voida ylläpitää, sillä se on saatu Kristukselta.
Meidän täytyy elää Hänen armossaan.
Mitä sinä olet mieltä?
Yksi lempijakeitani Raamatussa on Joh. 16:33: -
"Maailmassa teillä on ahdistus, -
mutta olkaa turvallisella mielellä: minä olen voittanut maailman."
Vaikeuksia tulee, mutta Jeesus auttaa meidät niistä yli.
Voimme olla turvallisin mielin.
Voit lähettää meille kysymyksesi facebookissa.
Näemme kohta kuuluisan miehen käyvän elämänsä taistelua.
Kyse on siitä, kuinka käytän aikani täällä ollessani.
"Tuulispään käytyä ei jumalatonta enää ole, -
mutta vanhurskaan perustus pysyy iäti." Sananl. 10:25
Tervetuloa takaisin.
Carman on myynyt yli 10 miljoonaa levyä.
Hän pitää hallussaan suurimman kristillisen konsertin titteliä.
Hänen työnsä on innoittanut minua omalla urallani.
Keskustelitte hiljattain. - Pitää paikkansa.
Puhuimme hänen elämästään, musiikista, -
ja hänen saamastaan diagnoosista.
Sinut tunnetaan nimellä, "Voittaja" Carman.
Esiinnyt lavoilla, elokuvissa ja musiikkilevyillä.
Tällä hetkellä taistelet parantumatonta syöpää vastaan.
Mikä pitää voittajan henkeä yllä sinussa?
Lauluni, "Voittaja", ei kerro minusta, vaan Jeesuksesta.
Minun ei tarvinnut täyttää voittajan odotuksia.
Mutta jos käyttää sanoja, voittaja tai pelastettu, -
niin joutuu täyttämään tietynlaisia odotuksia.
Joskus on vaikea elää todellisuutta.
Tulemme haastetuksi aina silloin tällöin.
Minulla todettiin luuydinsyöpä ystävänpäivänä.
Se tuhoaa elimistön puolustusjärjestelmän.
Haasteena on, mihin Jumala haluaa minun käyttävän aikani.
Vaikuttavimmat ihmiset ovat viettäneet maassa vähiten aikaa.
Kyse on siitä, kuinka käytän aikani täällä ollessani.
Se on aina ollut huolenaiheeni.
Mietin, olenko tehnyt tarpeeksi saamallani ajalla.
Olin valmis lähtemään täältä.
En kuitenkaan uskonut Herran ottavan minua näin aikaisin.
Kyse on siis ajan laadusta? - Uskon niin.
Meidän täytyy elää Kristukselle ennen kuolemaamme.
Mietin, kuinka monta ihmistä otan mukaani täältä lähtiessäni?
Puhutaan hieman syövän toisesta puolesta.
Kerroit facebookissa, -
kuinka läheisimmät ihmiset kohtelivat sinua kuin spitaalista.
Millainen kokemus se oli?
Ihmiset reagoivat eri tavoin.
Olin vakavissa aikeissa mennä naimisiin erään naisen kanssa.
Kävimme pitkän keskustelun syövän puhjettua.
Hän ei kokenut pystyvänsä saattamaan minua loppumatkaa.
Ihmiset miettivät -
onko heillä onnellinen tulevaisuus vai hoitajan tehtävä.
Se on ikään kuin rikkaruohon kitkemistä.
Se on kuin rakkauden mittari, kuitenkin melko karkea.
Minulla on sisaruksia, -
joilta en ole saanut edes parane pian -toivotuksia.
Se on kummallista.
Toisaalta olen saanut tukea tuntemattomilta ihmisiltä.
Olen saanut tuhansia huomionosoituksia facebookissa.
En tiennyt heistä mitään, enkä tiennyt heidän välittävän.
Yllättäen tukea saakin jostain muualta.
Mitä hyvää tilanteestasi on seurannut?
En uskonut, että tulisin enää keikkailemaan.
Eräs ystäväni 20 vuoden takaa soitti minulle ja kysyi vointiani.
Hän sanoi, että minun pitäisi tehdä äänite.
Sanoin levy-yhtiöiden olevan jäässä sillä hetkellä.
Hän ehdotti joukkorahoitusta ja järjesti kaiken kuntoon.
Hän sanoi: "Katsotaan, mitä ihmiset sanovat musiikistasi.
Jos he haluavat musiikkiasi, Jumala pitänee sinut elossa."
Määrärahat riittävät tällä hetkellä.
Se kertoo, että Jumala haluaa minun jatkavan vielä.
Minulla on voimia vähintäänkin kiertueisiin ja se riittää minulle.
Jumalalla on varattuna hyviä asioita sinulle.
Miten rohkaisisit niitä katsojia, -
joilla on syöpä tai jotka tuntevat jonkun sitä sairastavan?
Tärkeintä on tiedostaa, -
että jäljellä olevan ajan laatu on tärkein asia.
Jumala ei tarkoittanut meidän tuskailevan kuolemamme kanssa.
Se aika, mitä meillä on jäljellä, -
on tarkoitus nauttia rakkaittemme kanssa.
Ei taistella välinpitämättömien ihmisten sydänten voittamiseksi.
Arvostetaan sitä, mitä meillä on.
Unohdetaan pelkomme huomisesta ja iloitaan tästä hetkestä.
Carmanin syöpään sairastuminen on surullista.
Niin on, mutta hänellä on silti huumorintajua jäljellä.
Syöpää sairastavat ihmiset saavat varmasti voimaa siitä, -
että hän on vaikeuksissakin hyvin myönteinen.
Mikään ei ole Jumalalle mahdotonta.
Kannustetaan hänet terveeksi.
Näemme katkon jälkeen naisen pahimman painajaisen toteutuvan.
Vanhemman on luonnotonta joutua hautaamaan lapsensa.
"Eikö viittä varpusta myydä kahteen ropoon?
Eikä Jumala ole yhtäkään niistä unhottanut.
Älkää peljätkö; -
te olette suurempiarvoiset kuin monta varpusta." Luuk. 12:6-7
Jos haluat Muyiwan konserttiin, palvelukseen tai puhujaksi, -
ota yhteyttä ruudussa näkyvän numeron tai kotisivujen kautta.
Seuraavan tarinan naisella oli unelmia poikansa tulevaisuudelle.
Kaikki muuttui hänen kuultuaan järkyttävän uutisen.
Loramian on poissa.
En näe koskaan hänen valmistuvan tai perustavan perhettä.
Vanhemman on luonnotonta joutua hautaamaan lapsensa.
Mary Johnsonin ainoa poika kuoli vuonna 1993 -
tultuaan ammutuksi jengien välienselvittelyssä.
Pääepäillyt saatiin kiinni kaksi päivää myöhemmin.
Viha sai otteen minusta.
16-vuotias O'Shay, tunnusti tekonsa virkavallalle.
Hän sai tuomion toisen asteen murhasta kahden vuoden kuluttua.
Mary puhui hänelle lausuntonsa aikana oikeudessa.
Sanoin hänelle: -
"Odottaisin poikani maksavan hinnan samasta teosta."
Sanoin antavani hänelle anteeksi.
Raamattu sanoo, että meidän täytyy antaa anteeksi.
Halusin hänet kuitenkin lukkojen taakse, sillä hän ansaitsi sen.
O'Shay sai 25 vuoden tuomion.
Suruaikani alkoi oikeudenkäynnin jälkeen.
Viha vyöryi elämääni hyökyaallon lailla.
Olin kristitty nainen, mutta vihasin sitä poikaa.
En uskonut koskaan eheytyväni.
Maryn elämänkulku jatkui.
Hän vieraili ystävien luona ja toimi ahkerasti seurakunnassa.
Tunteiden myllerrys päättyi vasta 10 vuoden kuluttua.
Vuonna 2004, häntä pyydettiin opettamaan anteeksiannosta.
Mary tutki sydäntään opiskellessaan aihetta.
Ääni sisälläni sanoi: -
"Mary, sinun täytyy katua sanomiasi asioita hänestä.
Kadu vääriä tuntemuksiasi häntä kohtaan."
Pidin tunteitani oikeutettuina.
Koin kehotuksen rukoilla hänen puolestaan, -
kuten rukoilen itseni puolesta.
Tein työtä käskettyä.
Kuulin äänen sanovan, että minun täytyy päättää antaa anteeksi.
Kaduin tekojani.
Se oli todellista katumusta.
Maryn lisäksi myös O'Shay alkoi muuttua.
Päätin aikuistuessani ottaa vastuun teoistani.
Mary otti rohkean askeleen kohti eheytymistä.
Hän järjesti tapaamisen O'Shayn kanssa.
Halusin varmistaa, että olin todella antanut anteeksi.
Ilmapiiri oli rauhaisa.
Hän tunnusti minulle tekonsa.
Hän sanoi, että asiat voisivat olla toisin.
Hän osoitti olevansa kiinnostunut tuntemaan minut.
Sanoin hänelle: "Kerroin oikeudessa antavani sinulle anteeksi.
Tiedä, että annan sinulle anteeksi sydämestäni."
Hän kysyi, kuinka kykenen siihen.
Vastasin: "Jumalan avulla."
Se oli hyvin voimallinen tilanne.
Koin, että minun täytyy halata häntä, joten kysyin luvan.
Horjuin hänen pidellessään minua.
Hänen täytyi pidellä minua, kunnes tunsin painon lähtevän.
Tiesin siinä hetkessä, -
että kaikki viha ja katkeruus, jota olin tuntenut 12 vuotta, -
olivat poissa elämästäni.
He jatkoivat tapaamisia.
He puhuvat vankiloissa anteeksiannosta.
Mitä enemmän puhuimme, sitä enemmän siteemme vahvistui.
Mary on merkittävin tukijani.
Hän on huolissaan minusta äidin tavoin.
Mary järjesti O'Shaylle juhlat hänen päästyään vankilasta.
Näin vain tuntemattomia ihmisiä, joille olin tuottanut tuskaa.
He ottivat minut vastaan halaten ja hymyillen.
Koko yhteisö kykeni antamaan minulle anteeksi.
O'Shay ja Mary ovat naapureita.
He kertovat ympäri maata anteeksiannon voimasta.
Kiitän Jumalaa, etten ole enää täynnä roskaa.
Anteeksisaaminen vapautti minut olemaan oma itseni.
Voin nauttia elämästä, ihmisistä, kodistani ja naurusta.
Minulla on suuri perhe.
Anteeksiantamattomuus on vaarallista.
Jos sallimme, niin Pyhä Henki vapauttaa meidät ihmeellisesti.
Tulemme hämmästymään.
Ehkä ihmettelet, kuinka hän pystyi antamaan anteeksi.
Saatat kantaa kaunaa jotakuta kohtaan.
Sinulla voi olla täysi syy katkeruuteen.
Voit vapautua antamalla anteeksi.
Jos päästät irti, vihasi ja tuskasi katoavat.
Tarvitset siihen Jumalan apua.
Rukous on ensiaskel.
Kerro Jumalalle tuntemuksesi, ja Hän vastaa sinulle.
Rukoillaan yhdessä.
Jumala, ymmärsin tänään, -
että minun on mahdollista päästää irti tuskastani.
Se tuhoaa sydäntäni ja mieltäni.
Tarvitsen rauhaa.
Jeesus, tule elämääni.
Auta minua antamaan anteeksi ja hyväksymään anteeksiantosi, -
jotta voi välittää sen muille.
Vapauta minut tuskastani ja katkeruudestani.
Näin pyydän, aamen.
Jos rukoilit kanssani, otathan meihin yhteyttä.
Katkon jälkeen on luvassa uusi hulvattoman hauska osio.
"Niin ei siis istuttaja ole mitään, eikä kastelijakaan, -
vaan Jumala, joka kasvun antaa." 1 Kor. 3:7
Nauru on hyväksi sielulle.
Uusi osiomme on nimeltään, "Muyiwan naurun hetket".
Seuraava video saa teidät repeämään.
Tässä hieman mallia tanssiliikkeistä.
Kuulemme lopuksi Tamela Mannin laulua.
Näkemiin ja siunausta.
TAMELA MANN "Viekää minut Kuninkaan luo"
Olen väsynyt ja yritän rukoilla.
Missä olet?
Seurakunta on kuluttanut minut loppuun.
Olen satutettu ja hyväksikäytetty.
En kestä enempää.
Viekää minut Kuninkaan luo.
Minulla ei ole paljoa annettavaa.
Rikkinäinen sydämeni on uhrini.
Jättäkää minut yksin valtaistuimen juureen.
Luon katseeni kirkkauteesi ja laulan sinulle lauluni.
On aika lopettaa turhuudet.
Tarvitsemme sanan ihmisten tuskaan.
Herra, puhu meille nyt.
Tavoittelemme sinua epätoivossamme.
Ei sääntöjä, ei uskontoa.
Juoksen luoksesi.
Tarvitsen sinua, Parantajani.
Viekää minut Kuninkaan luo.
Minulla ei ole paljoa annettavaa.
Rikkinäinen sydämeni on uhrini.
Herra, teemme jatkuvasti virheitä.
Kunnia kuuluu sinulle.
Suomennos: Antti Malvisto