Joulu on hyvien tarinoiden aikaa.
Yksi suosikeistani on "Joululaulu".
Se kertoo miehestä, joka muuttuu jouluisen matkan myötä.
Meillä on tänään jaettavana omat tarinamme.
Näemme kidnapatun miehen ja raajarikkoisen naisen.
Lisäksi yksi tuottajistamme jakaa oman jouluisen käännekohtansa.
Pysy seurassamme.
Hyvää joulua, ja kiitos kun liityit seuraamme.
Ensimmäinen vieraamme ei ollut varma pääsystään jouluksi kotiin, -
sillä hänet kidnapattiin.
Tri. Dilip Joseph työskenteli Afganistanissa vuonna 2012, -
kun Taliban kaappasi hänet.
Kaappaajat pakottivat hänet vaeltamaan useita päiviä.
Viidentenä päivänä USA:n laivaston erikoisjoukot tulivat hätiin.
Tri. Joseph kertoo kirjassaan kokemuksestaan, pelastuksesta, -
sekä siitä, miksi hän jatkaa afganilaisten auttamista.
Tervetuloa ohjelmaamme.
Kirjasi, "Talibanin kaappaama", kertoo kokemuksestasi.
Mitä teit alueella, jossa on kaapatuksi tulemisen vaara?
Olen tehnyt töitä Morning star development -järjestölle.
Toimin lääketieteen johtajana Afganistanissa.
Olen tehnyt sitä 5,5 vuotta.
Johdan pääosin lääketieteen seminaareja maan klinikoilla.
Kerrottiinko sinulle työn vaaroista, -
mutta päätit silti luottaa Jumalan huolenpitoon?
Olemme tehneet töitä afganilaisten parissa viimeiset 14 vuotta.
Meillä täytyy olla hyvin tiukat turvasäännökset.
Jumala on armossaan varjellut meidät ongelmilta.
Tämä tapaus oli ensimmäinen laatuaan.
Vastaava riski on aina olemassa sota-alueille matkustettaessa.
Useimmat tietävät Afganistanista vain pahoja asioita.
Useimmat eivät koskaan lähtisi vastaavalle alueelle.
Voitko kertoa, mitä muistat kidnappauksesta?
Tiedämme yleensä asioista vain kuulemamme perusteella.
Emme tiedä kaikkia asioita eri maista.
Olimme tulossa syrjäisimmältä klinikaltamme tuona päivänä.
Terroristit olivat kai kuulleet paikalla olevasta ulkomaalaisesta.
Kun he pysäyttivät meidät, -
he eivät tienneet, kuka meistä on ulkomaalainen.
Etninen taustani hämäsi heitä, -
mutta kielitaidottomuuteni paljasti minut.
Meillä kaikilla on tietty mielikuva Talibanista.
Useimmat näkevät heidät kaikki pahoina ihmisinä.
Kaapattuna ollessasi epätietoisuus ja huoli perheestä varmasti vaivasi, -
mutta mitä opit heistä sinä aikana, kun olit kaapattuna?
Tähän tapaukseen liittyvät ihmiset yllättivät minut.
Osa heistä oli kokeneita kapinallisia.
Yhtä heistä kutsuttiin teurastajaksi, -
sillä se oli hänen tehtävänsä.
Hän katkaisi kaapattujen kaulat veitsellään.
Kutsun erästä toista henkilöä kirjassani toivottomaksi, -
sillä hän ei koskaan hymyillyt.
Saimme tietää toisena päivänä, -
että hänet oli määrätty tekemään itsemurhaisku.
Minun piti asettaa itseni heidän asemaansa.
Jouduin miettimään, kuinka erilainen olisin, -
jos olisin altistettu vain vihalle ja ihmisten tappamiselle.
Kohtasin myös erään 19-vuotiaan miehen.
Hän kysyi, miksi teen työtäni, -
ja kuinka kasvatukseni johti minut tähän pisteeseen.
Kirjasi kertoo paljon lisää.
Kiitämme Jumalaa siitä, että Hän pelasti sinut.
Kiitos kuuluu myös sinut pelastaneelle erikoisjoukolle.
Kuinka Jeesuksen läsnäolo näkyi tilanteessa?
Ajattelitko, miksi Hän salli sen tapahtua?
Keskustelin aiheesta Jumalan kanssa heti alkuvaiheessa.
Sain mahdollisuuden vaeltaa vuoristossa yli 8 tuntia.
Se oli karmea tilanne, jossa kukaan ei puhunut.
Se oli hieno aika keskustella Luojan kanssa.
Henkilökohtainen uskoni Kristukseen muistutti minua, -
kuinka Hän osoitti esimerkkiä elämällään ja kuolemallaan.
Suhteeni Häneen auttoi minut läpi yhdestä synkimmistä hetkistäni.
Kertoisitko tiivistetysti, -
millaisen viestin haluat välittää kirjasi kautta?
Mitä voimme oppia kirjastasi, mitä ei kerrota uutisissa?
On helppoa arvostella kaikkea ulkokuoren perusteella.
Kirja kertoo syvällisesti ihmisryhmistä ja kansakunnasta.
Toivon kirjani antavan erilaisen näkökannan -
jopa Taliban -järjestöstä.
Se etsii mahdollisuuksia muutokseen.
Kiitos seurastasi ja kirjoittamastasi kirjasta.
Tuottajamme, Simisola, -
kertoo katkon jälkeen pelostaan ja saamastaan joululahjasta.
"Ruoho kuivuu, kukkanen lakastuu, -
mutta meidän Jumalamme sana pysyy iankaikkisesti." Jes. 40:8
Tervetuloa takaisin.
Simisola jakaa yleensä muiden tarinoita, -
mutta viime jouluna hän koki itse jotain järisyttävää.
Mitä oikein tapahtui?
Päätäni alkoi särkeä lakkaamatta 35. raskausviikolla.
Tulin töistä kotiin ja valitin miehelleni päänsärystä.
Otin lääkkeitä, mutta kipu paheni yön mittaan.
Otin nokoset ja herättyäni en nähnyt mitään.
Mitä tarkoitat?
Menetin näkökykyni.
Soitin miehelleni ja kerroin tilanteesta.
Kuulit sairaalassa, että asiat eivät ole hyvin.
Sinun täytyi pysyä lujana uskossasi.
Lääkärit eivät tienneet mikä oli vialla.
Tutkimukset kertoivat aivoni turvonneen, -
joten lapsi piti synnyttää.
Verenpaineeni oli katossa.
Milloin lapsen oli määrä syntyä?
Viiden viikon kuluttua.
Olin hyvin hermoissani tilanteesta.
Kun kuulin, että lapsi piti synnyttää, -
ajattelin, etten voisi nähdä lastani hänen syntyessään.
Ymmärsin tarvitsevani rukousta.
Oliko ensireaktiosi tarve rukoilla, -
vai tunsitko pelkoa?
Olin peloissani.
Pyysin rukousta perheeltäni, työkavereiltani ja mieheltäni.
Se oli taistelua.
Ajattelin, koska Jumala oli siunannut meitä lapsella, -
sokeutuminen ei ollut Hänestä.
En voinut hyväksyä tilannetta.
Ammensitko voimaa sisältäsi, -
vai vaikuttivatko ympärilläsi olevat ihmiset siihen?
Jumalan Sana oli tärkein tekijä.
Meillä oli ollut aiemmin kaksi keskenmenoa.
Sana sanoo: "Palvelkaa Herraa, -
niin Hän siunaa sinun ruokasi ja juomasi.
Ei keskensynnyttäjää -
eikä hedelmätöntä ole sinun maassasi oleva." 2. Moos. 23:25-26
Nämä jakeet tulivat minulle eläviksi ja pitäydyin niissä.
Palvoin Herraa.
Minulla oli rauha, enkä hyväksynyt synnytystä sokeana.
Missä vaiheessa uskosi alkoi tuottaa ruumiillisia ilmentymiä?
Olin sokeana kaksi päivää.
Näön palautumisesta ei ollut tietoa.
Yllättäen aloin nähdä ulkomuotoja sumuisesti.
Jatkoin ihmeissäni rukousta.
Mikä auttoi sinua pysymään uskossasi?
Joku voi olla vastaavassa tilanteessa tällä hetkellä.
Kuinka voi pysyä vahvana?
Jumalan lupauksien avulla, sekä Hänen Sanansa kautta, -
joka sanoo Hänen tulleen tuomaan elämää ja yltäkylläisyyttä.
Toistitko noita sanoja itsellesi? - Toistin.
Pidin Jumalan Sanaa totena.
Sana tuli eläväksi.
Meillä on tästä elävä todiste, -
sillä studiossamme on Jumalan ihmeen tulos.
Sieltä hän tulee.
Ensiesiintyminen TV:ssä.
Hän hymyilee. - Sano 'hei'.
Ottaisin hänet syliini, mutta hän alkaisi vain itkemään.
Ei kai sentään.
Hän syntyi juuri ennen joulua.
Miksi rypistelet minulle otsaasi?
Aiotko yrittää toista lasta kokemuksestasi huolimatta?
Todellakin, sillä en halua antaa pelolle valtaa.
Haluan elää uskossa ja antaa hänelle sisaruksia.
Millainen matka teillä on ollut?
Alku oli hankalaa, mutta nyt hän on hyvin rauhallinen.
Hän on joulun ihmeemme.
Tuleeko hänestä TV-tuottaja?
Hänestä tulee jalkapalloilija hänen isänsä mukaan.
Katkon jälkeen näemme naisen taistelun päättyvän jouluaattona.
Ennen sitä kuulemme jouluyllätyksen Muyiwalta.
MUYIWA feat. GAVIN "Oi saavu jo, Immanuel"
Oi saavu jo, Immanuel, ja täytä toivo kansojen.
Käy, Kuninkaamme, päälle maan, -
näin riennä meitä auttamaan.
Jo riemuitkaa.
On Luojamme nyt Kristuksessa kanssamme.
Oi päästä, avain Daavidin, -
myös meidät taivaan saleihin.
Oi, avaa kuolon vankila, -
sen vangit valoon johdata.
Jo riemuitkaa.
On Luojamme nyt Kristuksessa kanssamme.
Jo riemuitkaa.
On Luojamme nyt Kristuksessa kanssamme.
Suom. Niilo Rauhala.
"Jos joku janoaa, niin tulkoon minun tyköni ja juokoon.
Joka uskoo minuun, -
hänen sisimmästään on, niin kuin Raamattu sanoo, -
juokseva elävän veden virrat." Joh. 7:37-38
Jos haluat Muyiwan konserttiin, palvelukseen tai puhujaksi, -
ota yhteyttä ruudussa näkyvän numeron tai kotisivujen kautta.
Seuraavan tarinan nainen kärsi kivuista lähes 20 vuotta, -
kunnes jouluaattona tapahtui ihme.
Ema McKinley tippui varaston hyllyltä vuonna 1993.
Hän riippui jumissa ylösalaisin, kunnes työkaveri löysi hänet.
Iskin pääni rajusti.
Virkosin vasta seuraavana päivänä.
Parannuttuaan haavoistaan, -
Emalle kehittyi raajan kipuoireyhtymä.
Hermoston häiriöt aiheuttivat rajua kipua koko kehossa.
Lähestyin Jumalaa, sillä onnettomuus oli minulle liikaa.
Tiesin, että minun tarvitsee tuntea Jeesus paremmin kuin koskaan.
Ema päätyi lopulta pyörätuoliin.
Kathy on toiminut hänen hoitajanaan viimeiset 18 vuotta.
Hän oli pyörätuolissa monta vuotta ympäri vuorokauden -
lukuun ottamatta WC-käyntejä.
Kivun yltyessä -
jalka alkoi kasvaa kieroon.
Ema ei kyennyt avaamaan vasenta kättään nyrkistä.
Selkärangan kiertyminen vasemmalle loi kivuliaan asennon.
Hänen poikansa, Jason, näki äitinsä vaikean elämän.
Oli vaikeaa nähdä hänet päivittäisissä askareissaan.
Kipu näkyi hänen kasvoistaan.
Ema säilytti myönteisen asenteen kivuistaan huolimatta.
Olipa hänen ruumiillinen tilansa kuinka paha tahansa, -
hän on aina hymyillyt, eikä hänen uskonsa ole horjunut.
Jatkoin ponnistelua tietäen saavani Jeesukselta voimaa.
Uskoin Hänen olevan kanssani, ja niin Hän olikin.
Hänen jalkoihinsa muodostui hengenvaarallisia verenhyytymiä.
Ema kieltäytyi ehdotuksesta amputoida molemmat jalat.
En koskaan luovuttanut.
Rukoilin ja kiitin Jumalaa parantumisestani, -
sillä uskoin Jeesuksen tekevän sen jonain päivänä.
Ema putosi tuoliltaan jouluaattoa edeltävän yönä vuonna 2011.
Hän huusi Jeesusta avuksi tuskissaan kahdeksan tunnin ajan.
Eman mukaan Jeesus tuli huoneeseen ja kosketti häntä.
Näin mitä mahtavimman valkean viitan.
Tiesin, kuka Hän oli.
Ihmissilmin on vaikea katsoa sellaista kirkkautta.
En voinut nähdä sitä, -
mutta tunsin vasemman jalkani muuttavan asentoaan.
Jeesus suoristi kieron jalkani.
Niskani ja selkärankani suoristuivat.
Jeesus alkoi oikaista 18 vuotta nyrkissä olleen käteni sormia.
Pystyin taivuttamaan niitä.
Jeesus oli polvillaan vierelläni.
Hän kurotti kätensä minua kohti.
Nousimme yhdessä ylös.
Hän piti käsistäni kiinni luiden rusahdellessa.
Tiesin, että minun piti alkaa kävellä ja käyttää käsiäni.
Eman pojat ja lapsenlapset tulivat juhlimaan joulua hetkeä myöhemmin.
He eivät tienneet hänen kokemastaan ihmeestä.
En voinut uskoa todeksi, kun näin äitini kävelevän.
Olin nähnyt äitini pyörätuolissa vuodesta 1993.
Kaikki muuttui tuossa hetkessä.
Se tuntui epätodelliselta.
Ihme oli tapahtunut.
Halattuani poikiani -
halasin lastenlapsiani ensimmäistä kertaa.
Ema ihmetteli perheensä kanssa Jumalan rakkautta ja voimaa.
Kyky kävellä itsenäisesti on muuttanut Eman elämän.
Vaikka hänellä on yhä oireita, -
hän uskoo tilanteen olevan Jumalan hallinnassa.
Ema julistaa ilolla, kuinka Jumala kuuli rukoukset -
ja muutti hänen elämänsä.
Tämä ihme ei ole vain perhettäni varten, vaan kaikkia varten.
Toivoa on aina tilanteesta riippumatta.
Jeesus ei ole koskaan jättänyt minua.
Hän lupaa Sanassaan, ettei koskaan hylkää meitä.
Minä luotan Hänen Sanaansa.
En ole enää rouva pyörätuolissa.
Olen joulun ihmeen kokenut rouva.
Sinä voit kokea saman.
Jumala voi suoristaa vääristymät kehossasi tai ihmissuhteissasi.
Jeesus ojentaa kätensä sinulle.
Hän voi kääntää mahdottoman tilanteesi voitoksi.
Tässä kaikki tällä kertaa.
Tuokoon seuraava joululaulu iloa jouluusi.
Hyvää joulua.
WOLE AWUOLA "Oi Häntä palvokaamme"
Oi Häntä palvokaamme.
Palvokaamme Herraa Kristusta.
Oi pelastuksemme Jumala.
Kristus on pelastuksemme Jumala.
Hän yksin on arvollinen.
Herramme, Kristus, on yksin arvollinen.
Suomennos: Antti Malvisto