VÄNDPUNKTEN
Välkommen! Tror du änglar finns eller är de bara fantasier?
I dag får vi möta tre personer som säger sig ha sett dem.
En liten pojke är sekunder ifrån att dö -
då han får hjälp från himlen.
En soldat på fältet fick ett möte som räddade hans liv.
Änglarna bär en kvinna till en plats som inte många besökt.
Tiden höll på att rinna ut för denna pojke.
Han behövde ett mirakel.
Kommer det innan det är för sent? Titta själva.
Lakeni föddes i en massajfamilj i Kenya.
Hans mor övergav honom, och han bodde hos sin mormor.
Hon gav namnet Lakeni som betyder "liten vekling".
Helen Omae såg Lakeni då hennes team besökte hans by.
- Vi hade precis öppnat vårt kontor i Nairobi.
Vi åkte till byn på en kartläggning.
Jag blev rörd när jag såg honom.
Flugorna flög omkring hans ansikte och han verkade trött och svag.
De skulle bara göra en kartläggning.
Men efteråt kunde teamet inte sluta tänka på Lakeni.
- Mitt hjärta brast. Vi blev tvungna att lämna denna pojke.
Jag var rädd att han inte skulle över- leva. Mitt samvete gav mig ingen ro.
De åkte tillbaka till byn.
Familjen gav dem Lakeni och de tog honom till ett sjukhus i Nairobi.
- Läkarna sade att han troligen hade dött inom två veckor.
De tog inte länge för Helen och Lakeni att komma varandra nära.
Hon och hennes man adopterade honom och gav honom namnet -
Baraka som betyder "välsignelse".
- Han är en välsignelse från Herren.
Därför fick han namnet Välsignelse. Han är mitt barn.
Han kallar mig "mamma", och jag har allt en mamma kan begära.
Utan Helen, hennes man och Oper- ation Blessing (välsignelse) Kenya -
hade Baraka kanske inte ens levt. Men i dag är han -
frisk och glad. Han har en familj som älskar honom.
- Jag tror Gud hade ett syfte med att starta OB i Kenya.
Så fick vi Baraka. Jag är så glad för tillfället -
att få vara med i Operation Blessing, och att få vara Barakas mor.
Tack så mycket.
Vilken välsignelse. Det sägs att vänner är förklädda änglar.
Med hjälp var våra partners kan vi på OB rädda liv som Lakenis.
Om du vill vara med, besök: www.ob.org.
Nästa pojke hade kul i solen då något gick oerhört fel -
tills han mötte en ängel som ändrade allt. Här hans berättelse.
- Jag är Josiah Lamb och jag är 12 år.
Jag var i en vattenskoterolycka.
Jag hörde Guds röst: "Lyft din hand, Josiah!"
Vi besökte min syster den helgen.
De hade kul och sysslade med vattensport.
Han och min svärson åkte vattenskoter.
Jag körde vattenskotern.
Jag accelererade och skulle snurra runt med skotern.
Där fanns ett blått rep som man anlade båtar vid.
Vi åkte rakt in i repet.
Jag var uppe i huset.
Jag hörde en massa oväsen. - Några sekunder innan vi -
åkte in i det blev himlen ljus och tiden stannade.
Det var otroligt. Himlen var full av änglar.
Det var inga söta små änglar som flög omkring -
med pil och båge. De hade flammande svärd.
De var otroligt stora och starka.
De var enorma. Gud sade: -
"Lyft din hand, Josiah!" - Jag såg min svärson -
lyfta min son ur vattnet.
Han var orörlig. Läget var allvarligt.
Min man var där då.
Han höll Josiah med huvudet i sitt knä.
Halsen hade skurits upp, skärsåret var djupt.
Det kom ut bubblor, man kunde höra luften, blod.
Det var mycket skrämmande just då.
Min man uppmuntrade honom hela tiden.
Han sade: "Josiah, allt blir bra."
Det var så kaotiskt. Han försökte tala ut frid.
Han måste läggas i -
i koma i 24 timmar för att lindra svullnaden.
Annars hade luftvägarna blockerats.
Jag bröt två fingrar. Allt detta är sårvävnad.
- De sade att Josiah hade lyft sin hand i sista stund.
De sade att repet stötte mot hans fingrar och arm.
Ifall han inte lyft armen hade repet skurit huvudet av honom.
Även om halsen var uppskuren -
och jag bröt två fingrar så är jag glad att få leva.
Under de första fyra dagarna kunde han inte tala.
- De kom in när mamma var med mig.
Jag sade: "Mamma!" Hon sade: "Du kan tala!"
Jag sade: "Ja, jag såg änglar." - Då han sade om hur -
han hört Guds röst blev jag helt överväldigad.
- Gud var där. Det var första gången jag hörde Guds röst.
Det räddade mitt liv. När jag fick lämna sjukhuset -
så berättade jag min story för alla. Från den stunden -
ville alla att jag bad för dem. - Han lade händerna på dem.
Han var djärv i sin bön och talade sådant som Gud visade.
Det ordnades en missionsresa till Baltimore.
Jag åkte. Jag såg en man i rullstol.
Han rullade fram i den.
Han var hemlös. Jag sade att vi måste be för honom.
Jag gick till honom och började be.
Han började röra på benen.
Men jag ville att han skulle gå.
Den tredje gången jag bad steg han upp och började gå.
Jag blev helt utom mig. - Min man gick till ungdomspastorn -
och sade att vi inte förstår vad som händer.
Människor blir helade. Han får ett ord och ber för människor -
och de blir berörda av Gud.
Det är verkligt. - Innan jag hamnade i olyckan -
visste jag att Gud fanns, men jag tänkte Han var en domare.
Jag tänkte att Han bara sände folk till helvetet.
Att Han inte var så trevlig. Han är mer än så.
Gud älskar mig så mycket. Han vill inte att Hans barn dör.
Han steg ner och räddade mig. - Det har varit häftigt att som -
hans mamma få se hur Gud blivit verklig för honom -
i hans liv.
Det är interaktivt.
Josiahs berättelse visar att änglar finns.
De beskyddar oss. I Psaltaren 91:11-12 står det: -
"för han ska befalla sina änglar att bevara dig på alla dina vägar.
De ska bära dig på sina händer så att du inte stöter din fot -
mot någon sten." Det gjorde de för Josiah.
Och de gör det för dig.
Nu får vi se en soldat välja fel rutt på slagfältet.
Den leder honom rakt till fienden. Vad händer sedan?
Det får du veta efter pausen.
Om vetekornet inte faller i jorden och dör -
så förblir det ett ensamt korn.
Men om det dör bär det rik frukt.
Den som älskar sitt liv förlorar det, -
men den som sätter sitt liv sist i den här världen -
ska bevara det till evigt liv. Johannes 12:24-25
Välkommen tillbaka. Nu får vi möta en amerikansk soldat som -
kämpar för sitt liv. Ett dåligt val kunde kosta honom allt.
Kunde ett budskap från en mystisk kamrat rädda honom? Titta själv.
Överraskningsattacken mot Pearl Harbour 7.12.1941 -
slungade USA och miljontals unga män in i ett brutalt världskrig.
George Shee, en 21-årig lovande basebollspelare var en av dem.
Uncle Sam bad mig spela i sitt lag.
Jag hamnade i militärtjänst i tre års tid.
Han hade bara varit gift med Evelyn i sex månader då han -
tog farväl och tog upp kampen mot Centralmakterna.
Jag var i underhållstrupperna.
Vi fraktade delar till olika fordon.
Min fru bad för mig hemma.
Jag behövde all bön jag kunde få.
George bad bönerna med sig ända till Normandies stränder.
Han var i den tredje vågen allierade som invaderade Frankrike.
Vi kunde höra ljuden från vapnen då vi närmade oss stranden.
Jag sade: "Det låter som krig. Om vi bara kunde vända tillbaka."
Men det kunde vi inte. Vi måste gå framåt.
När dörren öppnades måste man stiga ur.
De allierade trupperna tog sig norrut, in i Belgien.
Hitler var desperat och sände sin sista stora offensiv -
den så kallade Ardenneroffensiven.
Georges enhet var där och levererade förnödenheter till fronten.
En dag då de körde tillbaka tappade George och hans soldater bort sig.
Att tappa bort sig i krigszon är inte bra.
Tyskarna brukade vända på vägskyltarna -
då de retirerade.
Den förvirrade situationen blev än mer förvirrande.
George försökte desperat finna sin enhet och svängde fel.
Jag hörde en röst inom mig säga: "Vänd om!"
Jag tror det var Herren som talade.
Jag körde längs vägen och kände att jag behövde vända om.
På vägen såg jag en ensam amerikansk soldat komma emot oss.
"Vad gör han här alldeles ensam?"
George fruktade att det kunde vara en förklädd tysk soldat.
I all försiktighet stannade han och bad om hjälp med vägen.
Han sade: "Om jag var du skulle jag inte fortsätta -
på denna väg, du kanske hamnar där du inte vill."
Jag tackade och vände om.
Sedan ville jag ge även honom skjuts.
Vägen var rak med öppna fält på båda sidor.
Han var försvunnen.
Ingen människa kunde försvinna så snabbt.
Till denna dag tror jag att det var en ängel.
När jag kommer till himlen vill jag få tala med ängeln.
Om soldaten inte varit där hade de kanske inte kommit hem.
Fienden fanns i ändan av vägen.
Om jag inte vänt om hade vi tillfångatagits eller dödats.
Herren sände en ängel för att få mig att vända om.
Han lyckades inte genom att tala till mig, så Han sände en ängel.
Han svarade på min hustrus böner.
Vid krigets slut 1945 återvände George till sin älskade fru.
De levde ett stilla liv i Kentucky. George jobbade på järnvägen.
De fick två söner och var gifta i mer än 50 år.
Evelyn gick bort 1995 -
men parets arv, tron på Jesus, lever vidare.
George tänker ofta på dagen 1944.
Gud grep in och räddade mig.
Jag var 22 och Han hade kunnat ta hem mig.
Men Han räddade mig och nu är jag 90.
Jag tackar Honom för varje år.
George delar tron med andra veteraner. - Jag är stolt över -
att ha fått tjäna mitt land i ett av historiens största krig.
Jag överlevde. Man ska vara stolt över att ha tjänat sitt land.
Om man överlevt ska man tacka Herren, Han tog en igenom det.
Ingen annan kan göra det.
Vilken berättelse om hur Gud använder änglarna -
för att rädda oss. Han lovar rädda dem som tror på Honom.
Han är med dem i nöden för att befria dem och ge dem ära.
Om du älskar Honom så gör Han detsamma för dig som för George.
Vi får precis möta en kvinna som får ett möte med änglar -
då hennes båt hamnar i ett farligt vattenfall.
Du vill inte missa det.
Han...bereder regn åt jorden, han låter gräset gro på bergen
Herren har sin glädje i dem som vördar honom, -
som hoppas på hans nåd. Psaltaren 147
Välkommen tillbaka. Vi har talat om hur verkliga änglar är.
Kvinnan i nästa story vet detta bättre än de flesta.
Hon såg änglar då hon var så nära döden man kan komma.
Mary Neal är ortopedisk kirurg och delar kärleken för friluftslivet -
med sin man Bill. Äventyret år 1999 tog Mary på en andlig resa -
få upplevt, för att återvända och tala om det.
- Min man och jag älskar att paddla kajak.
Vi talar spanska och har rest utomlands flera gånger.
Då min man fyllde år sade jag att nu är det dags.
Vi åkte till Chile för att paddla kajak.
Efter en vecka i kajakerna hade Bill ont i ryggen.
Mary och de andra i gruppen åkte genom ett farligt ställe.
Platsen i floden är känd för sina vattenfall.
Fallen kan vara 3-6 meter höga.
För en erfaren paddlare är det okej.
Jag åkte över floden.
Då såg jag hur starka strömmarna och virvlarna var.
Jag åkte genom fallet, men fören fastnade i botten.
Jag och kajaken drogs under vattenytan.
Vattenmassan och -kraften var så stor -
att jag pressades mot fören.
Jag kunde inte nå mitt spraytyg -
för att pressa mig ut. - Mary satt fast.
Det enda hon kunde göra var be.
Jag bad från hjärtat att Guds vilja skulle ske.
Jag menade det. Jag sade inte: "Kom och rädda mig."
Jag menade det. Jag bad att Guds vilja skulle ske.
Då jag gjort det så fylldes jag -
av en fysisk känsla av att någon höll om mig.
Någon tröstade mig.
Allt var okej. Min man skulle vara okej.
Mina fyra små barn. Oberoende av om jag levde eller dog.
Jag tror att Kristus höll mig när jag var i båten.
Han tröstade mig.
Resten av gruppen insåg att Mary var fången under vattenfallen.
De klättrade på stenarna och försökte nå båten.
Vattenkraften var så stor -
att de drevs bort och inte kunde nå mig.
De insåg att de antagligen letade efter ett lik.
Att de inte kunde rädda mig.
Min kropp sögs mot främre däck.
Mina knän böjde sig bakåt.
Jag kände det och i egenskap av ortopedisk kirurg -
analyserade jag det hela och -
insåg att lårbenet antagligen var brutet.
Jag ropade inte. Jag kände inte smärta.
Jag var inte rädd. Jag kände inte behov av syre.
Jag visste att jag varit under ytan för länge för att leva.
Trots det kände jag mig mer levande än någonsin.
Det kändes verkligare än något dittills.
Min kropp lösgjordes från kajaken, och min ande från kroppen.
Jag steg upp ur floden. - Mary såg ner på floden -
då hon lämnade kroppen, och möttes av himmelska varelser.
- De var så glada att se mig -
och träffa mig, och vice versa.
Jag visste att de känt och älskat mig i hela mitt liv.
Jag visste att jag känt och älskat dem.
Jag visste att Gud sänt dem.
De ledde mig längs en oerhört vacker stig.
Den var strålande.
De ledde mig mot en byggnad med en kupol.
Den exploderade av skönhet och färg.
Men även av total Guds kärlek.
Den var bortom något -
jag någonsin kunde beskriva eller verkligen förklara.
Jag kunde knappast vänta.
Jag var helt utom mig av känslan att vara hemma.
Där jag skulle vara. Det fanns även en känsla av besvikelse -
som kom över alla.
Den ande som fört mig dit sade att -
min tid inte var ännu, att jag hade mer arbete på jorden.
Jag måste återvända till kroppen.
- Efter vad skenbart timmar i himmelskt sällskap -
återvände hon till floden. Hon såg vännerna finna kroppen.
- Jag såg att min kropp togs till stranden.
De inledde första hjälpen.
De tittade på mig och bad mig komma tillbaka.
Att andas.
Jag lade mig ner och återförenades.
Mitt i en mycket avlägsen del av Sydamerika.
- Dr Neal hade varit borta i över 15 minuter.
Kanske 25 minuter.
Längre än att medicinen kan förklara att hon lever.
Hon flögs till USA där hon långsamt återhämtade sig.
I boken "Till himlen och tillbaka" förklarar hon hur Guds kärlek -
har förvandlat henne för evigt. - Alla Guds löften är sanna.
- Gud älskar oss alla, Han finns där och verkar i våra liv.
Den kärleken är allt.
Om vi kan ta emot den så förvandlar den allt.
Den förvandlar hur du ser på varje stund, varje dag.
Faktumet att det finns ett liv efter döden förändrar -
hur du möter varje stund.
Döden är verklig.
Då du dör, kommer änglarna att ta dig till himlen -
som Mary, eller demonerna till helvetet?
Vi hoppas du är på väg till himlen. Hur kan du vara säker på det?
Genom att göra Jesus Herre i ditt liv.
Det betyder att du inbjuder Jesus.
Jesus dog för dig, även om du inte kände eller ville känna Honom.
Han sträcker sin hand mot dig nu och vill älska dig.
Du tar emot kärleken genom en enkel bön. Be med mig nu.
Jesus, jag vill vara säker på att jag kommer till Dig i himlen.
Jag vill ha samma säkerhet som jag hört om i denna berättelse.
Jag vill ha glädjen att kunna veta i slutet av mitt liv -
att jag har frid med Dig.
Jesus, kom in i mitt liv nu. Jag välkomnar Dig.
Jag tar emot Dig. Tack för att Du dog för mig.
Jag bekänner att Du Jesus Kristus är Herre.
Amen.
Om du bad, låt oss få veta. Du får veta hur nå oss under pausen.
Vi är strax tillbaka.
De rättfärdigas stig är som gryningens ljus...
...som växer i klarhet tills dagen når sin höjd. Ords 4:18
Om du vill att Muyiwa kommer och håller konsert eller betjänar -
så ring numret i rutan eller besök riversongz.com.
Tack för att du varit med, nu har vi nått slutet.
Minns alltid att änglarna är verkliga och de finns med oss.
Nu sjunger Rachel Lampa sången "Välsignad".
Var välsignad tills vi möts igen.
RACHEL LAMPA "Välsignad"
Jag kanske inte kan klättra upp på berget och se hela världen.
Jag kanske inte får rida på vågorna och smaka den salta luften.
Jag kanske inte bygger en bro som håller i 100 år.
Men oberoende av vart vägen bär är en sak alltid klar.
Jag är välsignad.
Från det jag stiger upp på morgonen tills jag lägger mig.
Jag känner Dig nära mig.
Du tröstar mig när jag är svag.
I motgång och i framgång -
så är jag välsignad.
Längs övergivna vägar -
har jag kravlat mig fram och sprungit.
Jag har gått genom vind och regn -
tills jag fann solen.
De som ser mig frågar varför -
jag går längs denna smala väg.
Jag berättar gärna om orsaken:
Det hopp jag äger i dag.
Jag är välsignad.
Från det jag stiger upp på morgonen tills jag lägger mig.
Jag känner Dig nära mig.
Du tröstar mig när jag är svag.
Herre, i motgång och framgång -
så är jag välsignad.
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7