Jag har en fråga till dig. Vet du vad verklig kärlek egentligen är?
Det ska vi visa dig i dagens Vändpunkten.
Ett par som säger "ja", "nej" och sedan "ja" igen.
Låter det förvirrande? Vi berättar varför.
Möt kvinnan med den mäktiga rösten.
VÄNDPUNKTEN
Hej och välkommen till programmet. Hon förbluffade USA vid president -
Obamas andra installation då hon sjöng "Battle hymn of the republic".
Ett mäktigt solonummer, -
det första "wow-ögonblicket" under den historiska ceremonin.
Hon har kallats en ny stjärna.
Välkommen, Alicia Olatuja. Hej på dig. - Hej.
Det är härligt att träffa dig, jag såg dig senast i London i Storbritannien.
Men sedan såg vi dig plötsligt på TV och hela världen bara gapade.
Hur var den stunden för dig, att sjunga vid Obamas installation?
Jag vet att det fanns fler i kören men det ögonblicket var nästan bara ditt.
Det var väldigt overkligt, det skulle jag absolut säga, -
det tog flera dagar att riktigt förstå bara omfattningen av vad som hänt -
men det var en väldigt fin erfarenhet, ett historiskt ögonblick för mig -
men också att stå där så många historiska händelser har ägt rum.
Jag har sett alla filmer med Martin Luther Kings tal, -
och Marian Andersons uppträdanden och att få stå där -
vid ett så speciellt tillfälle med ett så mäktigt budskap kändes overkligt -
men spännande. - Hur viktiga skulle du säga att dina förberedelseår var -
inför detta tillfälle, för du är musik- utbildad och har en magisterexamen, -
du sjunger opera och har sjungit i evigheter, -
hur viktiga var dessa olika vägskäl för detta tillfälle?
Bara detta att kunna bevara sin fattning är väldigt viktigt.
Väldigt många andra aspekter förutom den musikaliska utbildningen -
för musikutbildningen hjälper en att göra det man ska rent röstmässigt -
men sedan har vi den psykologiska och andliga förberedelsen -
så det är många livserfarenheter som sammanfaller i ett sådant ögonblick -
så att man kan genomföra det så som man avsåg.
Så skolningen spelade stor roll, jag hade enastående röstprofessorer, -
röstcoacher och lärare som verkligen trodde på mig och en stark familj -
som stöttade min önskan att sjunga, och såklart en underbar -
församlingsfamilj som bad mig igenom det. Allt detta hjälpte mig nog.
- Du talar om församlingsfamiljen för -
du sjöng i Grammy Award vinnande kören -
"Brooklyn Tabernacle" så din kontext var församlingen med Jesus -
och för dig kom Jesus in i bilden när du var väldigt ung.
Berätta lite om den delen av ditt liv. - Jag växte upp i en församling.
Jag sjöng i kyrkan och tog emot Herren i mitt liv vid 9 års ålder.
Vissa tycker kanske att jag var väl ung men jag kände det verkligen -
som om Gud hade talat till mig och att vi hade fått den vänskapsanknytning -
som är så viktig för oss att ha i vår individuella vandring med Kristus.
Jag gick bara nerför kyrkgången helt enkelt. Sedan sjöng jag i olika körer -
över mellanvästra USA under flera år.
- Okej, om vi återgår till installationen -
för det var en så stor sak för oss, jag vet inte hur stort det var för dig -
men vi som kände dig sade: "Gode Gud, henne känner ju jag!"
Vid det tillfället gjorde du din grej, men rubrikerna handlade om -
ifall Beyoncé skulle eller inte skulle sjunga. När du nu ser tillbaka -
vad har du då tagit med dig från hela erfarenheten av att vara med kören -
och sjunga din del och inte veta vad reaktionen skulle bli, -
och sedan publicitetsvågen som kom, där varken du eller din make -
fick sova under flera nätter eftersom folk ringde och ville ha intervjuer.
Nämn en sak du har med dig.
- Väldigt mycket, men en viktig sak jag har med mig från den erfarenheten -
är att Guds försyn är så mäktig för då hade jag ingen agent, -
producent, manager eller pr-byrå som kunde få in -
varken mig eller kören på exakt denna plats just då.
Det visar bara att Gud har all kontroll. Han kontrollerar vem Han för fram -
och när Han presenterar någon för världen och Hans tajming och försyn -
är så perfekt att det bästa man kan göra är att hålla sig ur vägen.
Det har jag med mig: att hålla sig ur vägen och låta Honom göra sin grej -
så kommer saker att fungera perfekt. - Tack, Alicia.
När vi återkommer får vi sällskap av Alicias make -
brittisk-nigerianske basisten Michael Olatuja, så gå ingenstans.
Vändpunkten
För liksom jorden låter sina växter spira fram -
och en trädgård låter sin sådd växa upp, -
så ska Herren Gud låta rättfärdighet och lovsång växa upp inför alla folk.
Jesaja 61:11
Vändpunkten
Välkommen tillbaka. Tidigare i programmet mötte vi Alicia Olatuja -
rösten i äkta-makar-teamet "The Olatuja project".
Michael är basist och Alicia har hittat ett mäktigt sätt att smälta samman -
allt från gospel till jazz, från engelska till Yoruba-språket -
till ett helt unikt sound. Välkomna, Michael och Alicia Olatuja.
Hej. Hur går det? - Bra, Michael, det är gott att träffa dig. - Ja.
- Innan vi går vidare spolar vi tillbaka lite -
för vissa tittare kanske inte vet att vi faktiskt känner varandra. - Ja.
- Så vi ska låtsas att vi inte känner varandra och möts för första gången.
Hej, Michael Olatuja, hur mår du? - Bra. - Hur började alltihop för er?
För mig började det i nigerianska kyrkan när jag var ungefär 5 år.
Jag följde i princip min storebror överallt, så när han började i kören -
gjorde jag det också och vi började spela afrikanska trummor -
och när jag var 11 började jag spela gitarr och bas och gick vidare -
till olika instrument vilket var min start, i den nigerianska kyrkan.
Det är intressant. Du bor nu i USA med din fru -
men innan du lämnade Storbritannien var du en av våra största musiker -
med The Lighthouse Family och andra i den genren -
men för dig var din tro en integrerad del av din musik. - Ja.
Och jag vet att familjen flera gånger upplevde mycket smärta.
Berätta lite om vägskälen i ditt liv där du bar en djup börda -
men upptäckte att Kristi kärlek kunde hjälpa dig igenom smärtan -
för nu när vi ser er tänker vi ju: "Hon fick sjunga för Barack Obama -
och han är en prisbelönt musiker."
- Jag och min bror har mött mycket smärta. När jag var 21 dog mamma -
och det var märkligt för fram tills dess hade vi bara utbildat oss -
för att stödja mamma och familjen men hon fick inte leva -
och se någondera av oss ta examen. Det var väldigt smärtsamt -
men min tro på Gud, släkten och vännerna tog mig igenom det.
Det var faktiskt ett skäl till att jag flyttade till New York -
för förutom min bror hade jag inte mycket kvar -
så jag ville ha en nystart och for till New York för att studera.
En nystart såklart, och du for till en institution för att ta magisterexamen -
i musik och har man rötterna i Nigeria som jag har, -
tar vi studierna på största allvar. Men du fick dig en kvinna?
Vad hände, mannen? - Vet du vad, det där var -
en sådan där sak som Gud styrde. Jag for bara dit för att studera och -
spela musik. Första året var faktiskt så tufft att jag nästan hoppade av.
Lyckligtvis förde Gud mig igenom och så mötte jag Alicia under andra året -
under min magisterexamen i jazz.
Vi började samarbeta inför min konsert som då var väldigt berömd.
Vilken lämplig ursäkt: "Kom och hjälp mig med min konsert."
Och innan vi började vårt samarbete tyckte jag att hon var fantastisk -
särskilt hennes röstomfång så när hon talar är jag bara tyst.
- Alicia, låt mig gå över till dig, för du har ju din bakgrund, -
du hade studerat musik och hade dina diplom och magisterexamina.
Hur var det för dig att träffa denne brittisk-nigerianske kille -
som är väldigt intensiv när det kommer till musik?
Jag tycker nog att han rent generellt är intensiv.
Det är trevligt att ha denna riktigt genomgående intensitet -
i alla aspekter av hans karaktär men jag visste att jag hade träffat någon -
med ett annorlunda perspektiv på livet än andra troende jag mött under åren.
Det var ett väldigt mäktigt, vackert perspektiv att det är vårt ansvar att -
lämna positiva avtryck i de människors liv som vi kommer i kontakt med.
Detta överväldigade mig och gjorde att jag ville lära känna honom mer.
Då tänkte jag bara att vi bara skulle bli väldigt goda vänner -
men han övertygade mig. - Så ni gifte er och gör musik tillsammans -
och ni går till församlingen Brooklyn Tabernacle där Michael spelar.
Men förlåt att jag måste återkomma till det där ögonblicket -
precis som hela världen kommer att göra under nästkommande fem år -
där du sjöng vid Barack Obamas installation, -
var fanns Michael mitt i allt detta för fokuset låg förstås på dig då -
men jag vet att Michael står bakom dig, var fanns han?
Vi kanske faktiskt hellre ska fråga Michael om detta.
- Jag satt faktiskt hemma med katten och såg hans "mamma" på TV.
Jag gick ner till min hyresvärd som har en enorm TV-skärm -
och vi bad främst för kören och Alicia och när hon öppnade sin mun -
hoppade vi omkring i kanske en halvtimme. Vi kunde inte tro det.
Kören lät fantastisk, hon lät fantastiskt. - Förlåt att jag avbryter -
men vad var det häftigaste i den stunden -
för ni jazzmusiker kan vara en smula småborgerliga och -
väldigt intellektuella gällande musik men var det att din fru sjöng för -
miljontals människor, soundet eller vad gjorde detta så speciellt för dig?
- Det var nog en kombination av att se förberedelsen, -
se henne vila stämbanden några dagar, lära sig materialet, -
se henne be och fasta och sedan se det ske men också rent tekniskt: -
hennes röst lät fantastisk, hon sjöng perfekt och rent, -
folk gillade det, det var en kombination, inte bara ett skäl.
Hela erfarenheten och bara detta att se min fru på TV -
var nog ett av mitt livs stoltaste ögonblick, när jag tänker på det nu.
Bara att se henne på TV när hon gör sin grej och representerar Gud, -
församlingen och familjen, det har glatt mitt hjärta.
Alicia, efter den stunden översvämmades ni av intervjuer.
Jag minns att när jag talade med din make under den perioden -
hade han inte sovit på flera dagar, på grund av "NBC, ABC och QBC".
Men nu har ni kommit ur det, vad har denna erfarenhet gjort för din tro -
och din relation till Michael Olatuja? - Att se Michael bemästra detta -
och lugna ner familjen vid en sådan tidpunkt...
Vad menar du med "bemästra" och "lugna ner familjen"?
- När man får en massa samtal och har många intervjuare och reportrar -
och människor som vill träffa och tala med en, är det som ett kraftigt skyfall.
Man måste ha någon som portionerar ut det en liten bit i taget och Michael-
var helt enkelt fantastisk på att finnas där och hjälpa mig igenom detta.
Vi hade aldrig varit med om något sådant förut så den rollen har aldrig -
behövts mer än just då. Så att Michael var en sådan klippa för mig -
och representerade familjen var helt ljuvligt att se.
Det var ett "wow-ögonblick" för mig.
Michael och Alicia, tack så mycket för att ni kom.
Vi får snart se Michael och Alicia uppträda live här på Vändpunkten -
det vill du inte missa.
Vändpunkten
Om vetekornet inte faller i jorden och dör, förblir det ett ensamt korn.
Men om det dör bär det rik frukt.
Den som älskar sitt liv förlorar det, -
men den som hatar sitt liv i den här världen ska bevara det till evigt liv.
Vändpunkten
Välkommen tillbaka. Du har säkert hört barnkammarramsan: -
"Först kommer kärleken, sedan äktenskapet, barnet och barnvagnen."
Det gick inte precis till så för paret i vår nästa berättelse. Titta får du se.
Hon visste att hon var vacker. - Jag gillade honom faktiskt inte alls.
Han var väldigt oförskämd. - Amanda och Rob Moody träffades i flygvapnet.
Amanda var 18 år och Rob var 20. Båda beskriver de sig som omogna -
karriärdrivna och själviska. De dömde varandra ännu hårdare.
Hon ville stå i centrum. - Han talade väldigt nedvärderande om kvinnor.
Men med tiden... - Jag lärde känna henne lite bättre -
så jag såg förbi hennes attityd och fick se en annan sida av henne -
som attraherade mig. - Vi började tillbringa mer tid tillsammans.
Vi skrattade, vi reste. Han började vara trevlig mot mig -
men fortsatte att vara oförskämd mot alla andra och jag älskade det.
Det fick mig att känna mig väldigt speciell. Han lutade sig fram -
och viskade i mitt öra: "Du är det bästa som har hänt mig".
Och när han gjorde det gick vi genast från vänskap till mer allvar.
Medan deras romans växte, växte även deras problem med varandra.
När vi var ute tillsammans tog hon på sig en tuff fasad.
- När han gjorde något jag ogillade gjorde jag slut varje gång.
Jag ville bara säga vad jag tyckte och hon skulle tåla det.
Men istället för att ge akt på varnings- signalerna friade Rob till Amanda -
vid Eiffeltornet och hon sade "ja".
Jag tror att han insåg att jag inte alls hade förmågan att vara någons fru.
Jag gillade inte att laga mat eller städa, det var bara en katastrof.
Jag kallade henne "lat". "Du är vuxen, man städar efter sig."
- Hela min attityd var: "Om du inte behandlar mig som jag vill -
eller gör det jag vill så hittar jag någon som gör det."
De grälade om något nästan varje dag. - Jag blev väldigt upprörd -
över att hon var karriärdriven. - Jag fick många priser och beröm -
men han sade saker som: "Om de visste vem du egentligen är -
skulle du inte få några medaljer", men ju mer han sade sådana saker -
desto mer började jag tro att jag egentligen inte var någonting.
Till slut gick hon bara ut. - Jag tänkte att det måste bero på honom -
för mitt liv är rena katastrofen när jag är med honom.
Två år senare gick Amanda för gott. Hon ansökte om skilsmässa -
lade ut huset till försäljning och deras hemskillnadsprocess började.
Det var som ett slag i magen, jag förstod inget och ringde min mamma.
Hon sade att det aldrig kommer att fungera utan Gud i er relation.
Så jag hittade en kyrka och började gå dit.
Jag sade: "Herre, jag ger upp." Jag hade ju prövat allt men mitt liv -
var en enda röra, så jag överlämnade mig och tog emot Kristus i mitt liv.
Robs mamma ringde varje morgon för att be med honom.
- Inte bara för Amanda och mig utan om att jag skulle bli den man -
jag borde vara. Jag ville vara sådan, jag ville verkligen vara en god make.
Men jag visste inte hur man gör. Rob ville desperat ha tillbaka Amanda.
När jag bad bara visste jag att Gud skulle återupprätta vårt äktenskap.
Amanda å sin sida ville inte ha något med Rob att göra.
- Jag var så arg på honom, det kändes som om han krossat mig.
Jag gick in i en djup depression och kände mig verkligen enormt ensam.
Flera månader senare möttes Rob och Amanda för att avsluta försäljningen -
av sitt gemensamma hem. - Jag minns när Rob kom in på kontoret.
Han var så stilig, det var som om han lyste.
Han såg inte bara jättebra ut utan han var verkligen trevlig mot mig.
Då försäljningen avslutats behövde Amanda en till underskrift från Rob -
för att skilsmässan skulle gå igenom. Då Rob skrivit på rasade hans tro.
Jag kom till en punkt när jag gav upp.
Flera dagar senare, till Robs häpnad, ringde Amanda.
Hon sade: "Vad har hänt med dig?" Jag sade: "Gud har förvandlat mitt liv -
jag är en kristen nu." - Jag tänkte att jag vet ju ingenting om Gud.
Men kan Gud göra detta med någon så vill jag ha det, jag behöver det.
- Jag sade: "Wow, följ med mig till kyrkan så kan du få det jag har."
- Han predikade om Faderns ovillkorliga kärlek -
och jag hade aldrig i hela mitt liv vetat att någon kunde älska mig så.
Jag ville ha det så jag tackade ja till frälsningen och blev frälst.
Bara åtta månader senare friade Amanda till Rob.
Och jag frågade honom om han ville gifta sig med mig igen. Han sade ja.
När vi gick till tingshuset... - ...suddades något ut, fel blev rätt.
Rob och Amanda säger att det inte är lätt att återuppbygga ett äktenskap.
Det är vad detta representerar för mig. Det vi försökte göra gick sönder -
men vad Han gjorde här är för evigt.
- Annorlunda människor som älskar Gud först.
De måste ha gjort något rätt för tolv år senare hemundervisar den före detta -
chefssergeanten fyra döttrar.
Och hon skriver böcker om äktenskap och bön -
och den fd chefssergeantens make jobbar ännu hårt i flygvapnet -
och älskar henne väldigt mycket.
Jag kan inte se ett liv utan henne. - Och jag är så tacksam -
för att han bad för mig. - Jag tror att vi ger upp för lätt.
Det spelar ingen roll hur det ser ut: kämpa till slutet.
Vad gör man när man har gett allt och känner att man inte lyckas?
Ibland måste man nå vägs ände med allt man kan göra -
för att se Guds kärlek och hjälp. När du ser detta vill Gud påminna dig om -
att Han kan förvandla allt för dig och göra någonting av ingenting -
om du släpper in Honom. Bibeln säger detta om kärlek i 1 Kor 13 (fr eng): -
"Kärleken ger aldrig upp. Kärleken bryr sig mer om andra -
än om sig själv. Kärlek vill inte ha vad den inte har. Kärlek stoltserar inte, -
har ingen överdriven uppfattning om sig själv, tvingar sig inte på andra -
är inte alltid "jag först", brusar inte upp, räknar inte andras synder, -
eller festar när andra blir förnedrade. Den gläds när sanningen blomstrar, -
står ut med allt, litar alltid på Gud, letar alltid efter det bästa hos alla, -
kärleken tar aldrig slut." Vill du ha en sådan kärlek i ditt liv?
Börja med Jesus, bjud in Honom så förändrar Han saker. Låt oss be.
Herre Jesus, jag vill lära känna verklig kärlek i mitt liv.
Jag vill känna en kärlek som består och känna den trygghet som grundas -
i att veta att personen som är hos mig inte kommer att kasta bort mig.
Kom in i mitt liv och låt mig känna kraften och värmen i Din kärlek -
och godkännandet som kommer med den, Jag ber dig nu, amen.
Bad du med mig? Låt oss gärna veta. Under pausen ser du hur man når oss.
Vi är snart tillbaka.
Vändpunkten.
"Han bereder regn åt jorden, han låter gräset gro på bergen.
Herren har sin glädje i dem som vördar honom, -
som hoppas på hans nåd." Ps 147.
Vändpunkten
Jag kan aldrig glömma vad Du har gjort för mig.
Vill du boka Muyiwa och Riversongz för konserter eller predikan -
ring numret på skärmen eller gå in på www.riversongz.com
Tack för att du var med. Vi är vid programmets slut.
Jag hoppas att du har tagit emot Guds kärlek i ditt liv idag.
Tidigare presenterade vi äkta-makar- teamet Michael och Alicia Olatuja.
Här kommer de med sången "Vandra med mig".
Vandra med mig, Herre. Vandra med mig.
Under denna min läroresa, -
vandra med mig, Herre, vandra med mig.
Ta min hand, Herre, ta min hand.
Under denna min läroresa -
ta min hand, Herre, ta min hand.
Ta min hand.
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7