KÄÄNNEKOHTA Se ei ole vielä ohi
Tervetuloa Käännekohtaan.
Tulossa: Mies saa kolme viikkoa elinaikaa.
Nainen pakenee hyväksikäyttöä ja riippuvuutta.
Laulunkirjoittaja, Anthony Brown, on kirjoittanut kappaleen, -
"Se ei ole ohi".
Hän on ollut taustalaulajana ja tehnyt musiikkia muille.
Nyt hänellä on oma ryhmä, Anthony Brown & ryhmäterapia.
Ole hyvä, Erica.
Rakkauteni musiikkiin alkoi ennen syntymääni.
Vanhempani ovat muusikoita.
Lauloin seurakunnassa jo nuorena.
Musiikki tuotiin elämääni ennen syntymääni.
Musiikissa on voimaa.
Se saavuttaa tunteemme kulttuurista riippumatta.
Sillä on voima parantaa, rohkaista ja jopa vapauttaa.
Kuuntelemamme musiikki voi sanella elämämme suunnan.
RYHMÄTERAPIAA EDELSI ANTHONY BROWN & RUKOUSVASTAUKSET.
Rukousvastaukset oli ensimmäinen ryhmäni.
Perustin sen ilmaistakseni musiikkiani.
Kokosin porukan yhteen, ja kävimme läpi lauluja.
Jatkamme samalla kokoonpanolla, mutta nimi on vaihtunut.
Ensimmäinen ryhmäni oli Jumalalta saatu, -
mutta ihmiset ja kaudet muuttuvat.
Yksi jäsenistämme kuoli syöpään.
Oli uudelleen ryhmittymisen aika.
Jumala antoi minulle ajatuksen Ryhmäterapiasta, -
sillä tarvitsimme musiikillista terapiaa.
Koin tarvitsevamme kyseistä muutosta tuolloin.
Jäsenet olivat samoja, -
mutta intohimo ja voitelu olivat eri tasolla.
"Se ei ole ohi", todistaa Jumalan olevan laulujeni luoja.
Olin 21-vuotias kirjoittaessani sen, -
eikä minulla ollut vertauspohjaa.
Maurette on minulle kuin äiti.
Hän halusi kuulla lauluni kerrottuani siitä.
Minulla ei ollut taustamusiikkia.
Hän alkoi itkeä alettuani laulaa.
Suostuin hänen pyyntöönsä äänittää kappaleen.
Emme tienneet silloin kappaleen tulevasta suosiosta.
Uskon, että "Todistus" koskettaa ihmisiä iloisella otteellaan.
Samaistuin itse Jumalan antamiin sanoituksiin.
On helppo unohtaa se, mitä Jumala on jo tehnyt, -
kun olemme vaikeuksissa.
Kun muistelemme Jumalan tekoja elämässämme, -
löydämme jälleen ilon ja luottamuksen Häneen.
"Riittävän syvälle", on hyvin tärkeä kappale minulle.
Palvelin, lauloin ja soitin seurakunnassa, -
mutta sydämeni ei ollut täysin mukana.
Tekemäni palvelus ei enää heijastunut elämästäni.
En rukoillut, enkä rakastanut Häntä kuten ennen.
Tein enemmän töitä, mutta yhteyteni oli heikompi.
Minun tarvitsi muistuttaa itseäni ja muita, -
että Hänen rakkautensa on riittävän syvää antaakseen anteeksi kaiken.
Elämä koostuu ylä- ja alamäistä.
En usko minkään olevan sen arvoista ilman ylä- ja alamäkiä.
Halusin luovuttaa monta kertaa.
Uskon muiden ryhmän- jäsenten tunteneen samoin.
Olimme vähässä uskollisia ja odotimme pääsyä paljon haltijoiksi.
Se vie odotettua enemmän aikaa.
Jos emme anna Jumalalle täyttä hallintaa, lannistumme.
Lauluni ovat rukousvastauksiani.
Jumala käyttää minua laulujen kirjoittamiseen.
Suljen usein silmäni lavalla, -
ja laulujen sanoitukset tekevät työtään minussa.
Ihmiset tulevat siunatuiksi, -
kun he näkevät laulujen siunaavan meitä.
Haluan ihmisten löytävän yhteyden Jumalaan uudelleen, -
tai löytävän Hänet ensimmäistä kertaa kuultuaan Ryhmäterapiaa.
Haluan heidän näkevän, -
kuinka epätäydelliset ihmiset palvelevat Jumalaa kaikin voimin.
Muistutan ryhmämme jäseniä, -
että elämme osoittaaksemme ihmisille suunnan Jumalan luo.
Haluan heidän löytävän Jumalan uudelleen.
Haluan innoittaa heitä katsomaan Jeesukseen.
Odotamme kuulevamme lisää Ryhmäterapiasta.
Katkon jälkeen mies saa muutaman viikon elinaikaa.
"Sen suurempaa rakkautta ei ole kenelläkään, -
kuin että hän antaa henkensä ystäväinsä edestä." Joh. 15:13
Tervetuloa takaisin.
Mitä jos lääkäri antaisi sinulle vain muutaman viikon elinaikaa?
Seuraavan tarinan miehelle kävi näin.
Hänellä oli kuitenkin toivo, josta lääkärit eivät tienneet.
27-vuotias Daniel koki yllätyksen.
Koin kipua rinnassani, joka säteili käsivarteeni.
Lääkäri määräsi hänet tutkimuksiin.
Tutkimuksissa rinnastani löydettiin iso patti.
Se oli greipin kokoinen.
Tilanteen vakavuuden takia koepala otettiin välittömästi.
Sain viikon jälkeen tulokset imusolmukesyövästä.
Se oli järkyttävää.
En käsittänyt sitä.
Se oli epätodellista, sillä olin aina ollut terve.
Daniel soitti tyttöystävälleen.
Se oli järkytys.
Syöpä yhdistetään automaattisesti kuolemaan.
Kasvain oli niin suuri, -
että luulin sitä sydämeksi röntgenkuvissa.
Kasvaimen koko muodosti uhan, sillä se painoi valtimoa.
Olimme pakotettuja kemoterapiaan.
Lääkärit sanoivat, että hoito lievittää oireita, -
mutta ei paranna häntä.
He sanoivat, että kuolisin kolmessa kuukaudessa ilman sitä.
Kasvain puristi keuhkovaltimoa.
Keuhkot eivät saaneet verta, joten muu keho ei saanut happea.
Hän oli kuolemassa tukahtumalla.
Puolen vuoden kemoterapia alkoi.
Kehoni oli kuin tulessa sisäisesti.
En jaksanut kävellä.
Ruoansulatuskanavani ja ikeneni olivat ruhjeilla.
Mikään ei pysynyt sisällä, ja lopulta hän oksensi vain sappea.
Hänen tuskansa särki sydämeni.
Pyysin Jumalalta mahdollisuutta tehdä jotain.
En voinut tehdä mitään.
Yritin uskoa, että tilanne kirkastaa lopulta Jumalaa, -
mutta uskoni ei riittänyt.
Läheiset vierailivat sairaalassa.
Monet rukoilivat puolestani.
Minulle profetoitiin, että syöpä tulisi kuolemaan.
Rukoilin hänen, meidän ja hänen perheensä puolesta.
Tunsin enkeleiden läsnäolon.
Se oli ihmeellistä.
Minut voideltiin myös öljyllä.
Pastori käski minun huutaa Jumalan puoleen.
Olin pitänyt kaiken sisälläni.
Kun ystäväni rukoilivat puolestani seurakunnassa, -
aloin itkeä hysteerisesti.
Sanoin Jumalalle tarvitsevani Häntä.
Se oli minulle iso askel.
Hoidot jatkuivat.
Olin tukehtumassa kasvaimen kasvaessa.
Sanoin kuolemaisillani Jumalalle: -
"Jos haluat ottaa henkeni, lähden mukaasi.
Uskon Sanaasi, että poissaolo ruumiista on elämää kanssasi.
Jos haluat parantaa minut, -
teen parhaani kertoakseni hyvyydestäsi, armostasi, -
rakkaudestasi ja voimastasi."
Se oli käännekohtani.
Antauduin Herralle.
Daniel kävi testeissä hoitojen puolivälissä.
Lääkärit toivoivat kasvaimen pienentyneen, -
mutta se olikin kadonnut.
Tulin ulos laboratoriosta juuri ennen joulua.
Katsoin taivaalle ja kyyneleet virtasivat silmistäni.
Kiitin Herraa.
Se oli paras saamani joululahja.
Ei sen kokoinen kasvain katoa noin vain.
Edes sidekudosta ei ollut jäljellä, -
joka on yleistä kasvainten poistuessa.
En voi sanoin kuvailla sitä tunnetta.
Katsoin täysin normaalia röntgenkuvaa.
Vielä 3 kuukautta aiemmin olin kuolemassa kasvaimeen.
En voi kuvailla tunnetta, -
kun kerroin perheelleni ja ystävilleni olevani kunnossa.
Daniel ja Sahani menivät naimisiin vuonna 2003.
Sahani on tänään podologi.
Daniel tuottaa ja juontaa radio- ohjelmaa, "Taivaallinen kosketus".
Ystävieni ja perheeni usko, sekä rukoukset saivat tämän aikaan.
Markuksen evankeliumi kertoo halvaantuneesta miehestä, -
jonka ystävät vievät Jeesuksen luo.
Heidän piti laskea hänet alas katon kautta.
Jeesus paransi halvaantuneen ystävien uskon tähden.
Joskus läheistemme täytyy viedä meidät Jeesuksen luo.
Minulle tapahtui niin.
Usko Jumalaan paransi Danielin.
Sinapinsiemenen kokoinen usko voi siirtää vuoria. Matt. 17:20
Uskomme horjuu joskus.
Ystävän uskonrukous muuttaa asioita.
Kohta näemme naisen, joka ajautuu syvemmälle turvatessaan alkoholiin.
"Ruoho kuivuu, kukkanen lakastuu, -
mutta meidän Jumalamme sana pysyy iankaikkisesti." Jes. 40:8
Lauretta kantoi taakkaa harteillaan yksinhuoltajana.
Poikaystävä pahoinpiteli häntä lähes päivittäin.
Hän luuli löytävänsä rauhan alkoholista, mutta pettyi jälleen.
Olin 23-vuotias äiti poikaystäväni pahoinpidellessä minua.
Hän oli hurmuri tavatessani hänet.
Minä olin haavoitettu.
Laurettan nuorimman lapsen isä pahoinpiteli häntä vuosia.
Hän rakastui lempeisiin sanoihin.
Hän sieti väkivaltaa, koska ei uskonut muutoksen olevan tarpeen.
Laurettaa käytettiin hyväksi 13-vuotiaana.
Hän ei uskonut Jumalan välittävän.
En voinut uskoa Jumalan rakastavan minua.
Hän rakastui hyväksikäyttäjiin.
Nuorimman lapsen isä teki pahinta vahinkoa.
Joskus pesäpallomailan kanssa.
Poikani ei halua katsoa pesäpalloa vanhempanakaan.
Hänen isänsä sanoi hänelle: "Murran äitisi jalat mailallasi -
ja sytytän hänet tuleen, jotta kuulet hänen huutonsa."
Poikaystävä yritti tappaa hänet eräänä yönä.
Hän alkoi repiä kasvojani riekaleiksi käsillään.
Kysyin Jumalalta: "Missä olit?
Miltä tuntui katsella minua avuttomana?"
Lauretta sai hoitoa sairaalassa.
Poikaystävä joutui vankilaan ja kuoli myöhemmin syöpään.
Lauretta vapautui pelosta.
Arvet vahvistivat uskoa siitä, että Jumala ei välittänyt.
Ajattelin, miksi Hän olisi läsnä nyt?
Hän teki useaa työtä elääkseen.
Hän tapasi uuden miehen, joka vaikutti erilaiselta.
Hän oli viehättävä mies.
Menin toiveikkaana naimisiin muutaman vuoden jälkeen.
Mies teki lukuisia syrjähyppyjä, joten Lauretta otti avioeron.
Hän muutti halpaan asuntoon.
Erään kerran ystävä pyysi hänet drinkille.
Halusin juoda lisää tuon päivän jälkeen.
Kaksi vuotta myöhemmin join aamulla, lounaalla, -
kotiin tultuani ja mennessäni nukkumaan.
Erään kerran matkalla juhlimaan -
kristillinen kappale radiossa kiinnitti hänen huomionsa.
Laulaja lauloi: "Ehkä ihmettelet, miksi laulamme lauluamme.
Saatamme itkeä joskus, vaikka kaikki on hyvin.
Minä laulan, koska olen onnellinen ja vapaa.
Hän seuraa luotujaan."
Ajoin tien sivuun.
Tajusin, etten ole onnellinen.
Olin täynnä tuskaa.
Sanoin Jumalalle: -
"Jos haluat minut, tässä olen."
En edes ajatellut Hänen rakastavan minua.
Lauretta ajoi takaisin kotiin.
Ajattelin, että tällaista on antaa elämänsä Herralle.
Sanoin vain sanat: "Jos haluat minut."
Ajattelin, että alkoholista täytyy päästä eroon.
Heitin kaiken roskiin.
Kerroin lapsilleni, että olen pelastettu.
Laurettasta tuli Kristitty. Hän rukoili ja luki Raamattua.
Minulla oli valtava Jumalan nälkä koko ajan.
Hänellä oli kuitenkin kivinen tie edessä neljän lapsen äitinä.
Vaikeuksista huolimatta hän ymmärsi Jumalan olevan läsnä.
Jumala sanoi rakastavansa minua, vaikka hän salli kaiken.
Sanoin ääneen: "Jumala rakastaa Laurettaa."
Toistin sen. Jumala rakastaa Laurettaa.
Sanoessani sen kolmannen kerran koin toivoa.
En tiennyt silloin mitä toivo on, mutta koin vapautuksen.
Lauretta sai rauhan Jumalan kanssa.
Hän hymyili pitkästä aikaa.
Hänen lapsensa kasvoivat, ja hän kävi töissä, -
kunnes Jumala antoi hänelle liikeidean.
Raamatunjakeita sisältävien keksien myynti internetissä kasvoi suureksi.
Iloni tulee siitä, kun voin sanoa: "Tänään olen onnellinen."
Voin muistella päivää, jolloin sain lähes surmani.
Jumala kärsi kanssani, mutta tänään juhlimme voittoa yhdessä.
Jumala on aina ollut puolellani.
Käännytään Jumalan puoleen selvitäksemme elämästä.
Sana sanoo: "Jumalan rauha, joka on kaikkea ymmärrystä ylempi, -
on varjeleva teidän sydämenne ja ajatuksenne -
Kristuksessa Jeesuksessa." Fil. 4:7
Anna Jumalan rauhan varjella sinut stressiltä ja pelolta.
Jos haluat rauhan, käänny Jumalan puoleen.
Sinun tarvitsee vain kutsua Jumala elämääsi.
Se tehdään rukouksen kautta.
Rukoillaan yhdessä.
Jumala, tarvitsen sinua.
En osaa käsitellä sisälläni olevaa pelkoa.
Haluan antaa sinulle mahdollisuuden.
Kuulin, että voit muuttaa asiat.
Auta minua käsittelemään stressiä, -
joka aiheuttaa kipua keholleni ja mielelleni.
Tule sisään ja poista tuskani.
Jumala, näin pyydän, aamen.
Jos rukoilit kanssani, otathan meihin yhteyttä.
"Jos joku janoaa, niin tulkoon minun tyköni ja juokoon.
Joka uskoo minuun, -
hänen sisimmästään on, niin kuin Raamattu sanoo, -
juokseva elävän veden virrat." Joh. 7:37-38
Jos haluat Muyiwan konserttiin, palvelukseen tai puhujaksi, -
ota yhteyttä ruudussa näkyvän numeron tai kotisivujen kautta.
Ohjelmamme on lopuillaan.
Kuulemme nyt Maurette Brown Clarkia.
Jumala tekee kaikesta mahdollista.
Näkemiin ja Jumalan siunausta.
MAURETTE BROWN CLARK "Se ei ole ohi"
Tiedän, että tilanteesi vaikuttaa mahdottomalta.
Ongelma vaikuttaa muuttamattomalta.
Ei ole syytä huutoon.
Mahdoton tilanne on kuitenkin mahdollisuus Jumalan ihmeelle.
Se ei ole ohi, kunnes Jumala sanoo niin.
Se ei ole ohi, ennen kuin Jumala sanoo, se on täytetty.
Jatka taistelua, kunnes saat voiton.
Hän ei luvannut sen olevan helppoa.
Seisot kuitenkin voittajana lopussa.
Jeesus voitti vihollisesi ennen taisteluidesi alkua.
Suomennos: Antti Malvisto