Hej och välkomna till Vändpunkten från Sydafrika.
Sanibonani! Välkomna!
Idag handlar det om att släppa saker, -
och platsen vi utgår från symboliserar just detta.
Constution Hill är idag ett vackert landmärke, -
men för inte så länge sen var det ökänt -
för sin brutala behandling av fångar. Stanna kvar och se själv.
VÄNDPUNKTEN
Tack att du vill vara med mig här vid trappan Great African Steps.
Idag vänder vi blicken från all bråte bakom oss -
och tar stora kliv framåt.
I dagens avsnitt av Vändpunkten flyttar ett barn utomlands -
i hopp om ett bättre liv, men finner bara smärta och fördomar.
Och en kvinnas dåliga vanor är nära att kosta henne allt.
Men först har biskop T D Jakes två enkla ord åt dig: Släpp det!
Här är producenten Holly Flood med succéförfattaren.
Jag vill prata med dig om din senaste bok "Släpp det!".
Ämnet ligger mig extra varmt om hjärtat.
De flesta av oss har blivit sårade, utsatta för övergrepp och annat, -
som det är så svårt att förlåta. Vad har man för nytta av att göra det?
Fördelarna är många och faktiskt fler för den som förlåter -
än för den som blir förlåten.
Det är saligare att ge förlåtelse än att få den, -
för den klipper av navelsträngen till den händelse som fastnat hos dig.
Den öppnar också ditt hjärta så du ser klarare.
Bibeln säger att de renhjärtade ska se Gud.
När ditt hjärta är smittat kan du inte se Gud, Hans härlighet -
eller Hans ansikte och förstå Honom.
Men framförallt är det bra för hälsan. Mindre stress, du sover bättre, -
blir mer kreativ, hittar lösningar...
Det påverkar varje område i livet och du blir bättre rustad -
att fungera på en högre nivå om du kan hantera kränkningar, -
kasta dem av dig och ha siktet inställt på det högre goda.
På tal om fördelar så tänker jag på bönen Fader vår.
Vi lärde oss den som små, -
och där finns en "liten" rad som är väldigt djup -
som handlar om förlåtelse. Vad betyder den för oss?
Den raden var nog inspirationen bakom hela boken.
"Och förlåt oss våra skulder,, -
såsom också vi förlåter dem som står i skuld till oss."
Jag har alltid tänkt: "Vill jag verkligen att Gud -
ska behandla mig som jag behandlar dem som sårat mig?"
Det fick mig att rannsaka mitt eget hjärta -
när det gäller att spegla Guds personlighet.
En del av den Guds barmhärtighet och nåd som strömmar till mig -
strömmar aldrig genom mig.
Så detta är ett reningsbad då du kan låta den nåden strömma genom dig -
för att ge den vidare till andra.
Och när du gör det, får du samtidigt förlåtelse själv.
Så de som säger att Gud förlåter dig i samma mån som du förlåter andra, -
stämmer det, eller inte riktigt?
Det är ju vad du ber om i den bönen: -
"Förlåt mig, liksom jag förlåter dem som står i skuld till mig."
Gud i Sin nåd ser bortom våra misstag -
och ofta ger oss förlåtelse som vi inte ger vidare till andra, -
men det är vårt ansvar som kristna att ge den nåden vidare.
Smärtan i att ge den vidare till nån som är skyldig -
hjälper oss förstå hur vi har sårat Gud -
och Han ändå visar oss nåd varje dag. - Underbart!
Några tittare kanske tänker: "Det där är lättare sagt än gjort."
Du vet inte vad jag har upplevt. Utnyttjad, våldtagen, -
övergiven, förkastad..." De har varit med om hemska saker.
Vilka steg kan de ta mot förlåtelsen?
1. Det är inte lätt, men det betyder inte att det inte bör göras.
Jag vill inte förenkla detta, och säga att det är lätt att släppa det.
Att nåt är svårt betyder inte att det inte bör göras: det är så viktigt.
2. Ja, många av oss har utsatts för allt möjligt hemskt, -
men kom ihåg att Kristus gjorde det medan han blödde till döds.
Så har du inte blött till döds på ett kors -
bör du kunna ta det som förebild.
En annan viktig sak är att det är inget fel i att vara arg.
Bibeln säger att vi får bli arga, men inte förbli arga.
"Vrede bor i dårars bröst" (Pred 7:10), vi måste kunna förjaga den.
3. Det är viktigt att konfrontera den andre och säga hur man känner.
Det kan vara svårt att avsluta nåt man inte har klätt i ord.
Och håll dig till saken, gå inte till personligt angrepp.
"Jag avskyr det du gjorde, men jag avskyr inte dig."
Ibland blir vi för personliga och för- lorar all förmåga och trovärdighet -
genom att personifiera skadan och blanda ihop sak och person.
Säg: "Du har gjort mycket fint och jag tackar Gud för dig.
Det dåliga du gjorde har påverkat mina känslor för dig."
Låt oss inte vara omogna och kasta ut barnet med badvattnet.
Klarar du att vara saklig i din smärta kan Gud använda dig -
i så många fler sammanhang. - Amen!
Som avrundning kanske du har nåt personligt att berätta för oss -
om när du måste förlåta nån?
Visst, jag har öppet delat med mig av många exempel i boken, -
men ett tillfälle var när ett av mina barn stal pengar av mig som tonåring.
Ja, det var inte pengarna, utan detta att mitt barn stal från mig.
"Jag skulle ha gett dig dem." Av nån anledning blev jag djupt sårad av det.
Senare insåg jag hur min smärta hade sårat barnet, -
för jag älskar mitt barn mer än hela tvistefrågan.
Jag sökte upp barnet och sa: "Det är inte ens viktigt."
Barnet grät och sa: "Pappa, hur ska jag ordna upp detta?
Jag gjorde fel." Skapar vi inte en atmosfär där bristfälliga människor -
ändå kan känna sig älskade - vilka är vi då?
Och skapar du den atmosfären för dina barn, -
hur mycket mer då inte för Guds barn?
Den du är arg på är nåns barn.
Att lära sig följa med i förlåtelsens flöde, för folk begår misstag ibland.
Riktigt allvarliga, hemska misstag som verkligen sårar.
Otrohet - mycket smärtsamt.
Det som de gjorde var dåligt, men det betyder inte att de dåliga i sig.
Kloka råd och ord från biskop T D Jakes.
Hoppas du använder dem för att bli fri.
Kanske nån stal nåt från dig eller ljög om dig.
Vad det än är - släpp det.
Efter pausen: En pojke söker ett bättre liv -
men finner att gräset inte alltid är grönare på andra sidan.
"Ingen har större kärlek -
än att han ger sitt liv för sina vänner. (Joh 15:13)
Välkomna igen till Constitution Hill i Johannesburg i Sydafrika.
Mannen ni ska få möta var liten när familjen flyttade -
till sitt "förlovade land".
Snart efter ankomsten upptäckte han smärtan i -
att bli bedömd utifrån sin hudfärg.
Hej, jag heter Oscar.
Och detta är min berättelse.
Jag är född i Mexiko. Pappa flyttade till Chicago för att leta jobb, -
och sen flyttade vi till Kalifornien när jag var 4-5 år.
Jag växte upp i San Francisco- Bayområdet. En vanlig unge.
Gjorde tonårsgrejor i high school, men tänkte om de vita: -
"De försöker trycka ner mig."
Det smärtsamma som mina föräldrar och hela familjen upplevde...
Det uppstod rasistiska situationer, som ledde till annat...
Vi gick till restaurang Jack in the Box och pappa beställde.
Det satt en kille där, hans beställning kom aldrig eller nåt, -
han avreagerade sig på min pappa: "Åk tillbaka till ditt eget land!" -
och allt möjligt, och en vrede började växa i mig: -
"De tror att de är bättre än jag."
Jag började umgås med andra som var arga.
Jag tillhörde inget gäng, men jag umgicks med folk som gjorde det.
Jag fick ett rykte att leva upp till.
Jag och mina vänner började rappa.
Vi ville göra en demo och hade stora planer.
Jag började sjunga, men det räckte inte.
Jag kände mig fortfarande tom.
Jag låg med en massa tjejer, men det kändes fortfarande inte...
Mot slutet av natten tänkte jag: "Det måste finnas nåt mer."
Jag började på college, och vid den tiden blev en bästis, Louis, frälst -
på Delta College och brukade bjuda med mig på olika möten, -
och jag tyckte alltid att det var nåt annorlunda med honom.
- Angående Oscars bakgrund... En av hans vänner, Louis, -
blev radikalt frälst genom vårt arbete och bjöd jämt Oscar till våra möten.
Louis satt vid "bönebordet" med mig, där vi bad för folk -
och Oscar kom förbi och hejade på honom. Oscar började håna mig -
och vårt arbete.
Min mamma hade börjat gå i kyrkan igen och jag följde med ibland -
för att lära mig mer, du vet, samti- digt som jag inte ville släppa taget.
Jag bad en viss bön och blev frälst, men levde fortfarande som jag ville.
Vi umgicks med Oscar, han såg alla underverk -
och studenter som bad för andra studenter, och han började påverkas.
Jag tyckte inte om mig själv och försökte hela tiden förbättra mig -
genom tjejer och fester och sånt.
Jag kom till en punkt då jag tänkte: "Jag ska nog testa ändå."
Louis tjatade på mig om det där mötet på Delta College.
Vi bjöd och bjöd honom tills han slutligen gav med sig, -
och på det mötet fick han ett radikalt möte med Jesus.
Jag böjde huvudet och sa på spanska...
Jag trodde på Gud, men ändå bad jag: -
"Gud, om Du finns så fixa mitt liv."
Och i samma stund kände jag nåt komma över mig.
Jag blev rädd och öppnade ögonen, och när jag gjorde det -
var jag inte kvar på platsen längre, utan i nåt slags helvete.
Där fanns en man med ett kors, Han var misshandlad.
Men jag kopplade inte att det var Jesus.
"Den är killen är misshandlad, ska ingen hjälpa honom?"
Men det fanns ingen hjälp.
Han tittade upp på mig, och när Han gjorde det var det som om -
allt jag kände flög ut genom fönstret -
och jag fick en massa känslor på en gång, -
som kärlek, och jag ville både skratta och gråta.
Alla instängda känslor vällde upp -
och jag började gråta utan att förstå varför.
Och när Han såg på mig förstod jag att: "Åh, detta är Gud!"
- Oscar förändrades radikalt från att ha hånat oss -
en av skolans starkaste röster. Han predikar nu på utomhusmöten -
och berättar för folk om Jesus, är en radikal evangelist på skolan -
och för människor till Herren.
Min längtan är uppmuntra hip-hopare -
så de får se sina drömmar förverkligas -
och att Gud är god och vill deras bästa.
Det finns 6,6 miljarder människor på jorden, -
och jag är fortfarande så ung, du vet.
Så jag säger: "Gud, om Du gör det för mig, så vill jag lära känna Dig."
"Därför att Du gav Ditt liv för mig, vill jag ge mitt liv till Dig."
Jesus gav Sitt liv för dig och mig precis som för Oscar.
Nån kanske ser ner på dig p.g.a. varifrån du kommer, -
din familjebakgrund eller din hudfärg.
Själv minns jag skoltiden i London för inte så länge sen.
De la bananer på min bänk - påminnelse om vilken apa jag var.
Men tack, gode Gud, för att Han ser ditt och mitt värde -
och offrade Sin Son Jesus för oss.
Strax: En ung kvinna färdas längs samma tragiska väg som sin far.
Stanna kvar.
Gräs torkar bort, blomster vissnar, -
men vår Guds ord förblir i evighet." (Jes 40:8)
Välkomna igen till Vändpunkten vid Constitution Hill i Sydafrika, -
en plats där 100-tusentals fångar hölls, vissa i just dessa celler.
Kvinnan i vår nästa berättelse hölls fången av barndomsminnen.
Hon hatade sin far så mycket att hon inte fällde en tår när han dog.
Men som tonåring var hon på väg att bli precis som han.
Aylee White hade vissa fina barndomsminnen.
Modern var en stark kristen kvinna, som försökte skapa ett kärleksfullt -
hem åt sina barn. Fadern var en annan femma.
Min far var väldigt våldsam. Han slog oss och stoppade sockar i våra -
munnar för att inte höra oss skrika.
Han slog min mamma... Jag minns det som igår.
Han hade kastat mamma på sängen och höll ett gevär mot hennes huvud.
När han skulle trycka av fastnade kulan.
Det skapade mycket rädsla inom mig och mycket ilska inom oss alla.
Han dog av sitt spritmissbruk när Aylee bara var nio.
Hon hanterade sina känslor genom att gömma dem djupt inombords.
- Jag hatade den mannen så djupt -
att jag inte grät när han dog.
Aylee gick i kyrkan med sin mamma -
men som 13-åring följde hon redan den väg som hennes far hade banat.
- Jag följde i min pappas fotspår, för det var det jag hade sett.
Jag började dricka, ville väl ta reda på hur det kändes -
och samtidigt kväva en del av smärtan från min ilska.
Aylee började drömma om att bli advokat, -
men som 16-åring hade hon hoppat av skolan, fått två barn -
och missbrukade alkohol, marijuana och LSD.
- Vid 16 rökte jag "loveboat", marijuana blandat med formaldehyd.
Vid 18 missbrukade jag speed. vid 19 snortade jag kokain -
och vid 20 började jag röka crack.
1991 hade jag fem barn.
När Aylee var 30 tog myndig- heterna alla fem barnen ifrån henne.
- Jag ville inte mista mina barn, jag älskade att vara mamma.
Jag ville sluta för jag visste att jag gjorde fel, men inte följderna.
Vem anade att det skulle bli början på 17 års kokainmissbruk?
Smärtan efter förlusten var outhärdlig, -
så Aylee medicinerade mot den på det enda sätt hon kände till.
- När jag fick veta att jag hade förlorat barnen ville jag inte leva.
Jag gick omkring på gatorna i två veckor, rökte kokain -
och ville ta livet av mig. Jag sålde min kropp, jag stal, ljög, -
tiggde och lånade för att kunna köpa crack-kokain.
Aylee var hemlös i drygt tio år.
Att leva på gatan visade sig vara en mardröm.
- Jag hade en fot i graven och en i fängelse - det visste jag.
P.g.a. drogerna avtjänade Aylee även flera fängelsestraff -
och var efterlyst för flera brott.
Livet tycktes fullkomligt hopplöst -
tills hon fick kontakt med modern igen genom ett telefonsamtal.
Hon föreslog att Aylee skulle pröva en enkel sak från barndomen.
- "Varje gång det känns som om allt raseras omkring dig, -
öppna Bibeln och läs Psalm 23."
"Aylee, lita på att Gud ska förändra saker och ting -
och de kommer att förändras."
Så jag började bära med mig Gamla Testamentet.
Jag kunde sitta i ett rum och bli hög, och resa mig och gå in i -
ett annat rum och läsa Psalm 23, som min mamma sa.
Aylee fick också hjälp av en pastor -
som predikade regelbundet på gatorna i hennes del av stan.
Med en ölflaska i handen och en marijuanacigarett i munnen -
tog jag alltid kontakt med honom.
"Pastorn, kan du be för mig och mina barn?"
- Hon sökte alltid kontakt. Hur länge hon än varit uppe, -
vad hon än hade gjort den veckan eller den natten, -
så bad hon alltid om förbön så fort hon såg mig.
Därute med mitt missbruk bad jag bland annat: -
"Snälla Gud, håll mina barn i Dina händer.
Och jag behöver Dig, Herre. Jag klarar det inte ensam."
Ett par månader senare planerade hon nästa kick hos en kompis -
när Gud besvarade hennes böner.
- Jag satt i soffan och rökte kokain och sa: "Harry, -
ge mig 10 dollar till mer."
Han svarade: "Nej, Aylee, jag gör det inte."
Så jag tänkte: "Hm, jag får väl skaffa eget då och sälja min kropp."
Men när jag skulle upp kunde jag inte röra mig.
"Vad är detta?!"
En varm vind svepte över mig så jag svimmade.
Aylee sov i flera timmar, och när hon vaknade -
var kokain-suget helt borta.
- När jag vaknade var jag som en ny människa.
Jag tänkte inte, kände inte likadant, hjärtat var förändrat.
Gud hade befriat mig från crack, cigaretter, sprit -
prostitution, gatorna... Jag visste att det var Jesus som befriat mig.
Detta var den 17 juni 2002, och sen den dagen -
har jag aldrig känt mig frestad.
Söndagen därpå gick jag till kyrkan, blev frälst och gav mig till Kristus.
Aylee fann snart ett välbetalt jobb och tog examen från high school.
Hennes djupaste önskan uppfylldes när hon återförenades med familjen: -
samtliga fyra barnen och åtta barnbarn.
Men hatet mot fadern fanns kvar.
Jag hade bett i åratal: "Herre, hjälp mig förlåta min far." Nu är det gjort.
Jag förlåter andra därför att Kristus förlåtit mig. Det betyder mycket.
Idag är Aylee en ledare för kyrkans gatumission -
under samme pastor som bad för henne för flera år sen.
Hon når ut till hemlösa, drogmissbrukare och prostituerade.
Bibelordet: "Om någon är i Kristus är han en ny skapelse" -
är hon en personifiering av.
Jag ser ännu en evangelist från vårt samhälle.
När de ser vad Gud har gjort i hennes liv, finns det hopp för dem.
Till den som är i samma situation som jag var skulle jag säga: -
"När du ser mig ser du ett mirakel. Gud gjorde detta för mig.
Det finns ingen prövning, inget missbruk, ingen plåga -
som inte Gud kan lösa. Bara tro att Gud ska göra ett under för dig, -
och jag lovar att Han kommer att göra det."
Vi pratar om att släppa olika saker, -
som Aylee gjorde. Hon släppte alko- holen, drogerna och prostitutionen -
på direkten och ville bli kvitt sitt hat mot pappan.
Du kanske behöver släppa ett missbruk eller smärtsamma minnen.
Vad det än är - släpper du taget om det, -
så är Jesus stor nog att ta emot allt. Det börjar med ett -
samtal med Honom som vi kallar bön, då du berättar hur du känner -
och Han svarar med Sin kärlek. Så låt oss be tillsammans.
Herre Jesus, tack att Du dog på korset för mig -
och för Jane som tittar och för Leah som tittar i Europa -
och för Collin i Västindien.
Tack för att var vi än är i världen, så är vi aldrig utom räckhåll för Dig.
Just nu ger vi Dig allt det smärtsamma i vårt förflutna, -
all oro och allt tungt bagage vi bär på -
i vetskapen om att Du byter ut det mot frid och kärlek.
Vi tar emot detta av Dig nu, amen.
Om du bad med mig vill vi gärna höra ifrån dig.
Under pausen ser du vår webbadress. Vi är strax tillbaka.
"Om någon törstar, så kom till mig och drick.
Den som tror på mig, -
ur hans innersta skall strömmar av levande vatten flyta fram. (Joh 7:33)
Under vårt besök i Johannesburg bodde vi på Goodnight Guest Lodge.
Det var allt från Johannesburg för idag.
Vi tar avsked med en ung dam som jag mötte i Kenya.
Här är Ramasilah med sången "This Ain't It". Vi ses nästa gång.
Dom har intalat mig alltför länge att allt är okej.
Jag har varit nere så länge att jag trodde det skulle vara så.
Tills den dag då jag insåg att jag kan få det som Bibeln lovar -
och fann min identitet i det som min Far säger.
Han vill mitt allra bästa, det var då jag såg ljuset -
och sa hey hey!
Detta är inte allt, jag har bestämt mig.
Jag tänker ta tillbaka det som är mitt.
Detta är inte allt, djävulen är en lögnare.
Jag har fått nog, nu siktar jag högre.
Detta är inte allt, jag har bestämt mig.
Nu vet jag vem jag är. Detta är inte allt!
Guds rike är utsatt för våld.
och våldsmän förtrycker det.
Det var då jag insåg att detta betydde krig.
Är du trött på att vara nere ta på dig Guds rustning.
Vi är nu på ett slagfält, alla blir skjutna levande -
och säg hey, hey!
Detta är inte allt, jag har bestämt mig.
Jag tänker ta tillbaka det som är mitt.
Detta är inte allt, djävulen är en lögnare.
Jag har fått nog, nu siktar jag högre.
Detta är inte allt, jag har bestämt mig.
Nu vet jag vem jag är. Detta är inte allt!
Översättning: Ewa Edén-Modén Heaven TV7 Sverige
Ta emot det! Ta emot det!