KÄÄNNEKOHTA Sosiaalinen oikeudenmukaisuus
Tervetuloa innoittumaan Käännekohtaan.
Tänään kuulemme todistuksia muutoksesta.
Tulossa: kongolaisen perheen elämä muuttuu hetkessä.
Mies havahtuu todellisuuteen tulleensa ammutuksi 13:tta kertaa.
Suunnataan aluksi Etelä-Afrikkaan, -
jonne ihmiset kokoontuvat äärimmäistä muutosta hakien.
Hillbrow on Johannesburgin sisäkaupunki, -
jossa asuu tuhansia ihmisiä.
Hillbrow kärsii kaupungistumisen ongelmista.
Varkaudet, prostituutio -
ja alkoholinkäyttö ovat ongelmana.
Täällä on turvatonta olla, sillä rikostilastot ovat maan korkeimpia.
Nigelin ja Salimin tavoitteena on tuoda Jumalan valoa pimeyteen.
Hillbrown ongelmaa tulee lähestyä uudesta näkökulmasta.
Kun ollaan tekemisissä köyhien kanssa, ongelma tulee todelliseksi.
Salim kertoo sanomaa Jeesuksesta yhteistyössä järjestöjen kanssa.
On tärkeää samaistua heihin, -
ja osoittaa rakkautta täyttämällä heidän ruumiillisia tarpeitaan.
Nigel alkoi tehdä töitä vapaaehtoisjärjestössä -
vangittujen lasten auttamiseksi.
Hän aloitti myös ohjelman, -
jossa uhrit ja rikolliset hakevat sovintoa keskenään.
Kirjoituksissa on kaava rikoksien ja oikeuden käsittelemiseksi.
Aloitimme hankkeet yhdessä valtion kanssa, -
jotka olivat avuksi lasten- ja nuortentyölle Etelä-Afrikassa.
Jos Jumala on toiminut voimallisesti tällä alueella, -
hänellä on myös keinot köyhyyden poistamiseksi.
Enoch Ikanya on sokea työtön.
Hän kerjää rahaa ruokaa varten.
Lähetän rahaa lapsilleni koulunkäyntiä varten.
Emme tykkää kerjäämisestä, -
sillä se ei ole hyväksi ihmiselle.
Vammastaan huolimatta -
Enoch unelmoi voivansa edistää Etelä-Afrikan taloutta.
Zimbabwesta löytyy paljon ammattitaitoa.
Meillä on mm. lahjakkaita opettajia ja muusikoita, -
mutta ongelma on työn saaminen alueemme ulkopuolelta.
Siunaukset mitataan siinä, -
kuinka kohtelemme köyhiä, orpoja ja leskiä.
Kun kohtelemme heitä kunnioittaen, Jumala siunaa kansakuntaamme.
Enoch ja Nigel kohtasivat evankeliumin sanoman kautta.
Nigel on päässyt tutustumaan Enochin asuinalueeseen.
Elinympäristö on turvaton.
Talo on sisältä kuin slummialuetta.
Puhtaanapitoa ei ole.
Enoch asuu täällä vaimonsa ja kolmen muun perheenjäsenen kanssa.
Ruoka valmistetaan parafiinikäyttöisellä hellalla, -
ja vesi saadaan pesuhuoneesta.
Täällä asuu noin 650 ihmistä.
Johannesburgissa on surullisen vähän rakennuksia.
Monet joutuvat elämään hyvin valitettavissa oloissa.
Etsiessään Jumalan näkökantaa köyhyyteen -
Nigel löysi kertomuksen Nehemiasta.
Olemme saaneet tietoa maan tapahtumista, -
ja olemme lähteneet liikkeelle luodaksemme yhteyden köyhiin.
Turvattomuudesta huolimatta Nigel haluaa kertoa Jeesuksesta, -
ja nähdä elämien mullistuvan.
Hän sopeutuu elämään siellä, missä apua tarvitaan.
Tämän alueen ihmiset todella tarvitsevat Jeesusta.
Tämän työn tekeminen on hurja päätös viisilapsiselle perheelle, -
mutta he ovat vakuuttuneita elävänsä Jumalan suunnitelmassa.
Lapsemme saavat kokea tietyntasoista epämukavuutta, -
sillä tiedän elämän taivaassa olevan ikuista.
On vaarallisempaa kasvattaa lapset yltäkylläisyyteen, kuin köyhyyteen.
Heidän on myöhemmin vaikea sopeutua ajatukseen, -
että kyse ei ole heistä, vaan elämisestä Jumalalle.
Brankenin perheen toiveena on, -
että muutkin syttyisivät auttamaan köyhiä.
Auttamisen halu syntyy ystävyyssuhteesta.
Olemme ystäviä Enochin ja erään perheen kanssa, -
enkä voi vain katsoa sivusta heidän kärsimyksiään.
Meillä kaikilla on kutsumuksemme, -
mutta kristinusko on Jumalan käskyjen noudattamista.
Jokainen kristitty on kutsuttu julistamaan evankeliumia, -
rukoilemaan sairaiden puolesta ja huolehtimaan köyhistä.
Käyttämällä lahjojamme suhteemme Jeesukseen uudistuu.
"Olenko minä veljeni vartija?"
Kain kysyi samaa Jumalalta.
Rakkaudettomuudessaan hän tappoi veljensä Abelin.
Olenko minä veljeni vartija? - Kyllä olen.
Miksi et tekisi jotain lähimmäisesi hyväksi tänään?
Takaan apusi muuttavan heidän ja myös sinun elämäsi.
Tauon jälkeen tarina kongolaisesta naisesta, -
joka koki muutoksen kuolemanleirillä.
"Jos ei nisun jyvä putoa maahan ja kuole, niin se jää yksin; -
mutta jos se kuolee, niin se tuottaa paljon hedelmää.
Joka elämäänsä rakastaa, -
kadottaa sen, mutta joka vihaa elämäänsä tässä maailmassa, -
hän on säilyttävä sen ian- kaikkiseen elämään.” Joh. 12:24-25
Rosella oli aviomies, 8 lasta, perheyritys ja kaunis koti, -
kunnes kaikki muuttui hetkessä.
Tuottajamme Holly keskusteli hänen kanssaan.
Kertoisitko hänen tarinansa.
Tilanne oli hyvin paha.
Hän koki paljon ollessaan keskitysleirillä.
Hän menetti miehensä ja tuli raskaaksi kaksosille.
Ruokaa ei ollut riittävästi, ja puhtaat wc-tilat puuttuivat.
Hän oli erillään yhdestä lapsestaan koko keskitysleirin ajan.
Katsotaan Rosen tarina.
Me olimme ystäviä aviomieheni kanssa.
Meillä oli hyvä yhteishenki ja olimme onnellisia.
Lempeän oloinen Rose Mapendo ei vaikuta sankarityypiltä, -
kunnes kertoo omasta elämästään.
Hänen tarinastaan on tehty dokumentti, -
jonka julkaisemisen jälkeen Rosea on pidetty nykypäivän sankarina.
2. elokuuta vuonna 1998 alkoi sota.
Se alkoi presidentin julistuksesta televisiossa.
Hän kehotti tappamaan Kongossa olevat tutsi -heimolaiset.
Olen Kongosta, mutta en ajatellut sen koskevan meitä.
Olin yllättynyt, kun neljä poliisia tuli kotiimme miestäni etsien.
Piilotin mieheni ja rukoilin suojelusta Jeesukselta.
Sain kristillisen kasvatuksen, ja uskoin Jumalan auttavan.
YÖ JONA PIDÄTYS TAPAHTUI 23. SYYSKUUTA, 1998
Nukkuessamme kolme sota-ajoneuvoa ajoi talollemme.
Kuulin ääniä, ja katsoessani ikkunasta näin noin sata sotilasta.
Piilotin mieheni keittiön sängyn alle.
He ottivat lapset ja minut mukaansa vauva käsivarsillani, -
ja heittivät meidät rekan lavalle.
Etkö nähnyt miestäsi sen jälkeen?
He erottivat meidät toisistamme.
Kolmantena päivänä mieheni antautui, -
ja olin hyvin järkyttynyt sen johdosta.
Vastasin myöntävästi kysymykseen kuka on hänen vaimonsa.
He kysyivät onko minulla viimeisiä sanoja miehelleni.
Kysyin mieheltäni kuinka hän kykenee kuolemaan.
Hän sanoi: "Olen mies. Minun täytyy kuolla perheeni puolesta."
Ikävöit häntä varmasti paljon.
Tuskalliset muistot saavat Rosen kyyneliin.
Tänäänkin hän löytää voimavarat tarinansa jakamiseksi.
Sinut vietiin keskitysleirille muiden perheiden lisäksi.
Oliko hetkiä, jolloin koit ettet jaksaisi enää?
Vartiointi oli ympärivuorokautista.
Neljä vartijaa oli vuorossa päivin ja öin.
Kysyin Jumalalta onko Häntä edes olemassa.
Halusin riistää oman henkeni.
Katsoin lapsiani ja kysyin Jumalalta, -
kuinka voisin ottaa oman henkeni, sillä he ovat vielä elossa.
Pyysin anteeksi, ja pyysin Häntä tekemään sen puolestani.
Ollessani rukouksessa tunsin Jumalan sanovan: -
"Kuinka voin antaa anteeksi, kun et anna anteeksi viholliselle?"
Kysyin kuinka voisin antaa heille anteeksi heidän tekonsa?
Kysyin Jumalalta, mitä olemme tehneet sinua vastaan?
Mieleeni tuli Jeesuksen rukous Getsemanessa.
Hän ei saanut vastausta, ennen kuin myöntyi Isän tahtoon.
Jumala sanoi minulle antavansa anteeksi kenelle tahansa, -
ja kehotti myös minua antamaan anteeksi jokaiselle.
Minä tein niin.
Jotkut ajattelevat, että anteeksianto ei ole ratkaisu.
Minun ajatellaan pelastuneen, koska minut saatiin tuotua tänne.
Todellisuudessa Pelastuin päivänä, jona päätin antaa anteeksi.
On ilo ojentaa vuoden hyväntekijän palkinto Rose Mapendolle.
Kiitän Jumalaa, joka pelasti minut ja perheeni, -
sekä kaikki muut keskitysleiriltä selvinneet.
Dokumentin kuvaukset aloitettiin, -
kun koko perhe yhtä lukuun ottamatta oli asettunut Amerikkaan.
Huomio kiinnittyy jälleennäkemiseen hänen tyttärensä kanssa.
He olivat erossa 13 vuotta.
Dokumentti painottaa myös Rosen avustustyötä, -
mukaan lukien matkat Kongon naisten auttamiseksi.
Ratkaisun avaimet ovat naisten käsissä.
Mistä tulee dokumentin nimi "Norsua työntämään"?
Yhdessä voimme saada muutosta aikaan.
Kukaan ei voi tehdä saavutuksia yksinään.
Halusin dokumentille nimen "Norsua työntämään".
Voimme työntää norsua yhdessä.
Melko ihmeellinen tarina.
Mikä kosketti sinua eniten?
Ehdottomasti kyky antaa anteeksi.
Hänen miehensä murhattiin, hänet erotettiin tyttärestään, -
toinen tytär tuli raskaaksi vartijalle, -
ja hänen poikansa uhattiin tappaa.
On ihmeellistä, että hän pystyi antamaan hetkessä anteeksi.
Hänen uskonsa Jeesukseen mahdollisti sen.
Jumala sanoi hänelle, että jos hän haluaa saada anteeksi, -
hänen täytyy antaa anteeksi.
Matka pimeydestä valkeuteen.
Tauon jälkeen on luvassa lisää.
"Hän peittää pilvillä taivaan ja valmistaa sateen maalle.
Herra mielistyy niihin, jotka häntä pelkäävät, -
jotka panevat toivonsa hänen armoonsa.” Ps. 147:8,11
Olemme puhuneet muutoksesta, -
ja juuri sitä seuraavan tarinan mies tarvitsi.
Hän oli raunioina, mutta ei voinut unohtaa vanhempiensa opetusta.
Luodit lentelivät heinäkuun neljäs päivä.
Jäin makaamaan kadulle, ja sanoin Herralle etten halua kuolla.
Stephen kuului Crip -jengiin,
eikä tullut ensimmäistä kertaa ammutuksi.
Crip- ja Bloods -jengien välinen taisto ulottuu 70-luvulle.
Takanani tuli Bloods -jengiläinen, joka alkoi ampua minua kohti.
Sain osumia ja juoksin pakoon, sillä uskoin kuolevani.
Stephenillä on 13 arpea luodin osumista.
Elämä jengissä oli kuluttavaa.
13-vuotiaasta lähtien katuelämä piti minua otteessaan.
Halusin rahaa, naisia, autoja ja hohdokasta elämää.
Minun tuli valita joko koulu tai katuelämä.
Kadulla sain enemmän rahaa, ja 16-vuotiaana jätin koulun.
Stephenin kasvatus ei ajanut häntä kadulle.
Hänet kasvatettiin kirkossa.
Kävin pyhäkoulua, rakastin Jeesusta ja kävin kasteella.
Tultuani ensimmäisen kerran ammutuksi elin rauhallisemmin.
Myin huumeita ja poltin marihuanaa.
Tienasin noin 7000 dollaria päivässä.
Minulla oli kaikkea, ja koin maailman olevan minulle velkaa.
Tunsin kuitenkin tyhjyyttä sisälläni.
En halunnut kuolla, enkä joutua vankilaan, -
joten päätin mennä takaisin seurakuntaan.
Seuraavana sunnuntaina Stephen meni kirkkoon.
Välini Jumalan kanssa eivät olleet kunnossa, -
ja ensimmäisellä kerralla itkin väsymystäni.
Kysyin itseltäni, mikä on seuraava siirto.
Antaisinko elämäni Jeesukselle, vain palaisinko vanhaan?
Pastori saarnasi, että huomisesta emme tiedä.
Annoin elämäni Jeesukselle, sillä Jumala veti minua puoleensa.
Luovuin väärästä seurasta, vääristä paikoista ja teoista.
Olin antanut elämäni monesti Jumalalle, -
mutta ottanut sen aina takaisin.
Jumala oli valmis muuttamaan sydämeni.
Minun täytyi vain antautua.
Stephen palasi lukioon ja valmistui, ja meni naimisiin.
Hänen intohimonaan on auttaa kaduilla eläviä ihmisiä.
Kokemuksieni on tarkoitus kirkastaa Jumalan kunniaa.
Innostun nuorten seurassa, -
sillä tiedän Jumalalla olevan tarkoituksensa heitä varten.
Tiedän että vihollinen yrittää tuhota heidät.
Rohkaisen heitä sanomalla, että Jumala muutti minut, -
ja voi muuttaa myös heidät.
Raamattu sanoo: "Totuta poikanen tiensä suuntaan, -
niin hän ei vanhanakaan siitä poikkea." Sananl. 22:6
Stephen sai vanhemmiltaan hyvän perustan.
Rohkaisen vanhempia ohjaamaan lapsiaan oikeaan suuntaan, -
vaikka näyttäisi siltä, että oppi ei mene perille.
Jos olet ajautunut pois lapsuuden opetuksista, -
on aika palata kotiin.
Olitpa tehnyt mitä tahansa, Jumala odottaa sinua.
Lähesty Jumalaa tässä hetkessä, ja rukoile kanssani.
Jumala, kiitos että muistutat rakastavasi minua vieläkin.
Olen hyvin syvällä, -
mutta otan vastaan rakkautesi ja palaan kotiin.
Anna minulle varmuus, -
että lapsilleni opettamat asiat eivät olleet turhaa.
Rukoilen näitä asioita Jeesuksen nimeen, aamen.
Jos rukoilit kanssani, otathan meihin yhteyttä.
"Mutta vanhurskasten polku on kuin aamurusko, -
joka kirkastuu kirkastumistaan sydänpäivään saakka." Sananl. 4:18
Kiitos seurastasi.
Ennen kuin lopetamme, -
haluamme muistuttaa, että yhdessä voimme muuttaa asioita.
Tarvitaan vain sydämen muutosta.
Lopetamme ohjelman rytmikkäisiin liikkeisiin.
Jumalan siunausta.
FLAME feat. FOREVER "Liiku"
Suomennos: Antti Malvisto