Täna võtame maskid maha ja näeme inimeste tõelist palet.
Mandisa jutustab loo, mis juhtis teda liigsöömiseni.
Mees võidab ära 30 aastat kestnud pornograafia sõltuvuse,
kui ta leiab julguse seda kellelegi jagada.
Need ja veel teised lood on kohe ekraanil. Pöördepunkt saab alguse nüüd!
PÖÖRDEPUNKT
Tere tulemast vaatama saadet!
Olen Muyiwa ja minuga koos on armas Erica Linney, saate produtsent.
Kuidas läheb? - Läheb kenasti!
Ma püüan harjuda selle ilusa mõttega, et saame koos saadet teha.
Me võime ju siin istuda ja naerda,
kuid tänased saateteemad on pisut ebamugavad,
sest kõneleme asjadest, mida tavaliselt ei avalikustata.
See on ka minu jaoks veidi teistmoodi, sest jagan oma isiklikku lugu täna.
Ma pole küll see, kes närvi läheks, kuid praegu tunnen end selles veidi hellalt.
Seega tunnen austust inimeste vastu, kellega juttu ajame ja kes avavad end.
Rääkisin hiljuti laulja Mandisaga,
kes jagas mõtteid oma uuest CD-st "Mis siis, kui oleksime tõelised".
Ta rääkis ka oma võitlusest toidusõltuvusega.
Kust tuli inspiratsioon sinu CD-le "Mis siis, kui oleksime tõelised"?
See pärineb mu sotsiaalmeedia sõpradelt Facebook'ist ja Twitter'ist.
Olime sõpradega alati rääkinud, kui imeline elu on.
Ühel päeval oma kaalu kaotamise raames, astusin kaalule ja olin väga ärritunud
sellest, mis tulemust nägin, olles teinud kõik õigesti.
Olin peaaegu kilo juurde võtnud ja lihtsalt jagasin seda Twitteris.
Olin hämmastunud, sest paljud tänasid, et olin olnud tõeline ja aus.
Arvatakse, et kuulsustel pole selliseid muresid nagu meil.
Olin üllatunud, et paljud olid tänulikud selle aususe eest, mida jagasin.
Mõistsin seda mõju, mis tuleb jagamisest ja seda ka ebameeldiva jagamisest.
Rääkisid nii, nagu asi oli ning ka toidusõltuvusest.
Kust sai alguse su sõltuvus?
See algas lapseeas, umbes 8-aastasena, kui mind seksuaalselt kuritarvitati.
Ja kui mind 16-aastasena vägistati, väljus asi täiesti kontrolli alt.
Olen saanud tõhusat ravi kristlasest terapeudilt.
Olen õppinud tegelema oma tunnete ja emotsioonidega. See varem polnud nii.
Varem leidsin ma süües toidust lohutust, kuigi selle kesvtus oli üürike.
Mul oli vaja pidevalt süüa, et täita seda tühjust.
Ülekaalulisus tõi turvatunde. Mehed ei vaadanud mind enam nii palju.
Mu ümber oli nagu varjendi kaitse.
Usun, et kõigel sellel on palju tegemist minu väärkohtlemisega lapsepõlves.
Niisiis, ma õpin, selle asemel, et süüa.
Et täita tühimikku, tahan Jumala poole pöörduda
ja see on olulisim osa mu kaalukaotamises.
Kuidas sai sinu nõrkusest käesolev heliplaat?
Me kristlastena räägime väga sageli, kui õnnistatud me oleme.
Kindlasti peaksime ka seda tegema, sest iga õnnistuse eest anname au Jumalale.
Aga kui ka pimedus ligineb, ütlen ma: "Õnnistatud olgu Issanda nimi!"
Paljude laulude sisuks on Jumala nägemine pimeduses
ja reaalsus oma tunnete koha pealt.
Plaadi nimilugu räägibki sellest, et alati ei ole tuju naeratada.
Tahaks visata maskid maha.
Mu laulus "Lihtsalt nuta" on see, et sa mõnikord vajad kõik endast välja lasta.
Usun, et pisarad pole nõrkus.
Nutmine ja hüüdmine Jumala ees võib tuua head tervenemist.
Õpin, kuidas panna oma kogemusi ja sõnu muusikasse
ja tänaseks on sellest saanud kõige tõelisem ja ausam heliplaat.
Räägi natuke oma laulust "Tugevam". Ja selle taustast.
Olin kaotanud kaalu üle 30 kilo ja kõik oli läinud kenasti.
Kui saabusid pühad, hakkas mu kaal jälle tõusma.
Vanad söömisharjumused tulid tagasi ja märkamatult võtsin kaalus juurde.
Märkasin seda oma riiete järgi, kuid vältisin kaalule astumist.
Ühel päeval seda siiski tegin ja avastasin, et kaal oli tõusnud 9 kilo.
Olin löödud.
Samal päeval pidin minema stuudiosse
ja kuidagi ei tahtnud laulu sellest, kui tugev ma olen.
Tundsin end läbikukkununa.
Samas, hakates laulma refrääni osa, miski minus muutus. Need sõnad olid:
"See, kes on alustanud head tööd sinus,
lõpetab selle, kui vaid usud!"
Need sõnad pärinevad piiblikohast Filiplastele 1:6.
Mõistsin, et Jumal teeb oma tööd minus - nii väliselt kui ka sisemiselt.
Kui oleksin Teda oodanud ja läinud läbi koos Temaga sellest raskemaist ajast,
oleks Ta mind tugevamaks teinud.
Seal, salvestamise ajal, tundsin seda selgelt.
Hiljem sel päeval, kui laul "Tugevam" jõudis I-Tune'i,
astusin ma kaalule ja olin kaotanud 45 kg.
See laul meenutab mulle,
et minnes läbi raskeimatestki olukordadest koos Jumalaga,
teeb Tema meid tugevamaks.
Niisiis, Erica, tundub, et Mandisa CD on täis nõrkusi, kui nii võib öelda?
Jah, ta ütles, et vaadates oma nõrkustele, andis Jumal selle CD.
Ta kõneles kaalukaotusest.
Tean omast käest, et 10 kg maha võtta on raske.
Ka 5 kg on juba katsumus, aga tema võttis alla 45 kg.
Tema teekond läbi oma võitluse lõi tee sellele CD-le.
Mõned halvustavad teisi nende ettevõtmises kaalu langetada,
kuid teiste jaoks on see elu suurim võitlus.
Mandisa rääkis oma intervjuus, et teda kasutati lapsena ära
ning sealt sai alguse tema söömissõltuvus.
Mis iganes sõltuvus - kas narkootikumid või alkohol - sellest saab asja juur.
Mandisal oli juur lapsepõlves, mispeale tekkis toidusõltuvus.
Teda aitas aval vestlus nõustajaga ja oma probleemi jagamine sõpradega -
see tõi ta tema võitlusest läbi. - Tänan, Erica! Palun jää veel meiega!
Pärast vahepausi jagab Erica Linney omaenda isklikku lugu.
PÖÖRDEPUNKT
"Kui torm üle käib, siis pole enam õelat,
aga õigel on igavene alus." Õpetussõna 10:25
Tänan, et jäid meiega!
Erica jagab nüüd oma elust ja räägib oma raskusest.
Nagu Mandisal, nii on meil kõigil oma võitlused.
Järgmine lugu on minu suurimast katsumusest.
See läheb kaugemale soo ja rassilistest piiridest.
Viljatus
2001 aastal diagnoositi mul endometrioos.
See põhjustab munasarjade tsüste ja väga valulist menstruatsiooni.
30-40% endometrioosi põdevatest naistest on viljatud.
See on üks kolmest peamisest haigusest, mis põhjustab naiste viljatust.
Pärast antud diagnoosi 2001 aastal, tehti mulle operatsioon.
Ma ei teadnud, mida oodata.
Ärgates oli mu kõhupiirkond täis õmblusi ja arst ütles,
et tsüst oli nii suur, et munasari tuli eemaldada.
Mõistsin esimest korda, et võib-olla ma ei saa kunagi lapsi.
Aeg möödus, paranesin ja läksin eluga edasi.
2004 aastal haigestusin taas ja mulle tehti uus operatsioon.
Mu arst ütles, et nad on teinud kõik, mis nende võimuses
ja et mu emakas tuleks eemaldada.
Tunnen vastakaid tundeid, mõeldes, et mul pole võimalik lapsi saada.
Ma ei kujutanud kunagi ette, et see võib olla minu elu.
Kõigele vaatamata, olen siiski see, kes olen - naine.
Ma saan vaid loota Jumala peale.
Teadsin alati, et tahan isaks saada.
Olin ikka mõelnud, et kohtan tüdrukut, abiellun ja saame lapse.
Nii lihtne ja loomulik tundus kõik.
Olles olnud aasta abielus, otsustasime, et aeg on küps lapse saamiseks.
Kolm kuud hiljem jäi mu naine rasedaks.
Olime väga põnevil, rääkisime oma lähematele sõpradele ja perele
ning umbes nädal hiljem Katie rasedus katkes.
Kahe kuu pärast jäi ta taas rasedaks,
aga viie nädala pärast katkes rasedus jälle.
Me üritasime ja üritasime u 1,5 aastat, kuid tulutult.
Otsustasime leida spetsialisti, kes aitaks viljatusraviga.
Kõik tehtud testid paistsid olevat normaalsed.
Seejärel tegi testid mu abikaasa ja me saime teada,
et tal ilmnes sperma DNA killustatus.
Võtsime rasked uudised vastu.
Loo tegi keerulisemaks fakt, et viibisin sel ajal teises riigis.
Tema nuttis ning ma ei saanud teda hoida ega lohutada.
Mu suurim katsumus oli, et tundsin end vastutavana, hoides lootust üleval,
et järgmine kord on meie kord, aga tulemused oli tumedad.
Otsustasime hakata palvetama.
Kirjutasin selle palve, mis sai teatavaks Jumalale,
kus rääkisime täiesti oma südame sügavaimatest igatsustest.
Keskkoolis õpilased jagasid oma mõtetest selle kohta,
kas nad ikka rasestuvad või kuidas võtta beebipille.
Mul neid hirme polnud.
Ma ei seksinud, aga rasedus oleks olnud võimatu,
sest mul polnud menstruatsioon alanud.
Arst kirjutas selle mu tantsukarjääri arvele.
Alles kuues arst, võttes vereproovid, diagnoosis mul
polütsüstilise munasarja sündroomi (PSOS).
See on haigus, kus munasari moodutab tsüste,
mis teeb ovulatsiooni võimatuks.
Olin olnud umbes 3 aastat abielus, kui mulle diagnoos pandi.
Praegu oleme abielus olnud 8 aastat.
Lõpetasin rasestumisvastaste tablettide kasutamise pärast 3. abieluaastat.
Igal järgneval aastal lootsime saada positiivse rasedustesti tulemuse,
kuid seda ei tulnud ühelgi aastal kuni praeguseni.
Olen 30 aastane ja paljud mu ümber on juba lastega,
kuid me jätkame proovimist.
Mul võttis tükk aega, mõistmaks, millest ta läbi läheb.
Abikaasana suudan vaid olla toeks ja õlaks, kelle najal ta saab nutta
ja kuulata ta muresid.
Me otsustasime adopteerida ja see on olnud huvitav etapp.
Läksime adopteerimisagentuuri ja kuulasime, mis neil öelda on.
Lapsi, kes vajasid vanemaid, oli kaugemalt ja lähemalt.
Mõte sellest, et võiksin olla nende isa, inspireeris mind.
Olen alati soovinud last, kellega koos aias palli mängida
ja kõiki muid asju, mida näen oma sõpru tegemas, aga mul pole võimalust olnud.
Armastan oma tuleviku last, veel enne, kui olen teda näinud.
Ma pole kunagi seda kellelegi kõvasti öelnud,
aga tahan vaid last, keda armastada.
See läheb kaugemale soo ja rassilistest piiridest.
Lootus
Pean tunnistama, et kui ma esimest korda su lugu nägin, olin väga kurb.
Millised tunded on nüüd su peas, südames ja hinges?
Praegu on kõik korras.
Nagu ikka, on ka mul oma tõusud ja mõõnad,
aga tänane päev kulgeb hästi.
Igas ühiskonnas on lapse saamine suur asi.
Kuidas suudad hakkama saada mõttega, et võib-olla sa ei saagi kunagi lapsi,
ehkki Jumal on imede Jumal?
Sellised mõtted leiavad mind, kui näen lapseootel ema või näen lapsi -
siis tahab küll kurbus võimust võtta.
Kuid nagu kõigi raskustega, peab ka siin ütlema: "Pole midagi!"
Kas lastega või lasteta - kõik on hästi!
Alati leidub lapsi, kes vajavad vanemaid,
niisiis ei saa öelda, et ma ei saa kunagi last.
See on muidugi teine asi, kui sul on oma laps,
aga olen hakanud mõistma, et Jumal lapsendas minu.
Seega pole mingit armastuse kaotust minu ja Tema vahel.
Kui ma adopteeriksin lapse, poleks ka meie vahel armastuse kaotust.
Erica, tänan väga jagamast oma lugu! - Aitäh!
Jätkame pärast vaheaega lootuse ja usu teemadel.
PÖÖRDEPUNKT
"Eks müüda viis varblast kahe veeringu eest?
Ja ükski neist ei ole unustatud Jumala ees.
Ärge kartke,
te olete enam väärt kui hulk varblasi!" Luuka 12:6-7
Mark ütles, et ta oli pornograafia ori üle 30 aasta.
Ta varjas oma sõltuvust kõigi, ka oma abikaasa eest.
Ühel päeval aga leidis ta endas julgust rääkida sellest ja see muutis ta elu.
Mark Detrick oli 30 aastat pornograafia küüsis.
Ta sõltuvus algas lapseeas.
Olin umbes 7-aastane.
Saime jõulukatalooge ja olime põnevil uutest mänguasjadest,
aga seal olid ka naistepesu leheküljed, millest kõik algas.
Ta õppis kirikus, et sõge armumine naiste pesu reklaamidesse on patt.
Ma teadsin, et see on patt ja instinktiivselt hoidsin seda salajas.
See sai ukseks pahelisse maailma.
See oli sõltuvus, aga ma nimetaksin seda patuorjuseks.
Vanemaks saades leidsid Mark ja tema sõber pornograafilisi ajakirju
ja hiljem ahvatles juba internet rohkemale pornograafiale.
Võib öelda, et see oli sügav langus pimedasse maailma.
Olin nagu nõiaringis kinni.
Kord oli Mark ärikohtumisel, kus räägiti, kui tähtis on Jumal nende eludes.
Sõitsin pisarates koosolekult koju, et järgmisel päeval minna kirikusse.
Tol õhtul ta palvetas ja järgmisel päeval andis kirikus oma elu Kristusele.
Kogesin Püha Vaimu ligiolu, mis juhtis mind meeleparandusele.
Radikaalsed muutused tulid mu ellu.
Varsti pärast seda kohtas Mark Holly't. Kristlast, kellega ka abiellus.
Palju halbu harjumusi jäi selja taha, kuid kiusatus pornograafia järele püsis.
11 aastat varjas ta oma saladust abikaasa eest.
Pärast pornograafia vaatamist tundsin end kohutavalt.
Mõnikord eemaldusin sellest nädalateks või kuuks-paariks,
kuid alati andsin taas alla ja see võttis minu üle võimust.
Ta mõistis, et vajab abi.
Helistasin oma sõbrale ja me rääkisime. Ta kutsus mind ühte väikesesse gruppi.
Rääkisin esimest korda kogu loo südamelt ära
ja emotsioonid olid väga vastandlikud ning segased.
Sõber oli mu kõrval ja julgustas mind teatud asjades, mis võiks kasuks tulla.
Näiteks seada elule piirid, mis hoiaks sealt üle minemast.
Kui Mark oli saanud vabaks pornograafia sõltuvusest,
teadis ta, et peab selle Holly'le üles tunnistama.
Panin end valmis teadmises,
et võin kaotada oma abikaasa, lapsed, karjääri ja maja.
Lõpuks ta tunnistas oma saladuse abikaasale.
Paar päeva ma ei teadnud, mida selle teadmisega peale hakata.
Olid peavalud, käisin üksi poes, tahtsin ära joosta, aga ei teadnud, kuhu.
Ei tahtnud oma sõpradega suhelda, see tundus mulle kohutava patuna.
See pole midagi sellist, millest võiks vabalt oma vanematega rääkida.
Holly ei teadnud, kas jääda Marki juurde, kuid siis Jumal rääkis temaga.
See polnud kuuldav hääl, pigem rahu mu sees, mis mind valdas.
Issand ütles mulle väga selgelt, et pean teda taas armastama õppima.
Vastasin Issandale, et see pole üldse see, mida tahaksin teha.
Mulle sai selgeks, et Jumal on mulle andestanud palju.
Teadsin, et kui pean midagi sellist oma abikaasale tunnistama,
tahaksin, et ta vastaks mulle samaga.
Ütlesin talle, et Jumal tahab, et ma taas sind armastaksin.
Ta vaatas mulle imestunult otsa, sest ta ei oodanud midagi sellist.
Tundsin suurt armu, kui ta kallistas mind ja ütles seda, mida ta ütles.
See oli taastumine.
Mark soovib, et ka teised kogeksid vabadust pornograafiast.
Süda peab muutuma.
Kui süda pole muutunud, siis käitumine pikas perspektiivis ei muutu.
Vaata Jeesusele, seal tõesti on lootus!
30 aastat põletas see saladus teda seespoolt,
aga kui ta tunnistas oma patud ja rääkis need välja, leidis ta vabaduse.
Ma ei tea, mis on sinu katsumus või kaua sa oled seda endale hoidnud.
Ehk mõtled, et kui räägid sellest, variseb maailm su ümber kokku.
Patt toob kaasa salatsemise ja see juhib sind surma.
Kuigi mõtled, et hoiad nii maailma koos, laguneb see koost.
Las Jumala Sõna paista su olukorra üle ja las tõde tulla su ellu!
Kõik saab alguse oma pattude ülestunnistamisest
ja Jumal võib saada sinu jõuks.
Alusta palvetamisest. Palume koos.
Issand Jeesus, ma vajan sind. Salatsemised tapavad mu.
Ma olen õnnelik ja samas masendunud oma sees.
Anna mulle jõudu ja võimalust rääkida sellest kellelegi, keda usaldan.
Issand, aita mind ja vabasta mind selle asja ahelaist.
Palun seda Jeesuse nimel, aamen.
Kui palusid koos minuga, siis sooviksime sinust kuulda.
Ja Jumal saadab sulle kellegi, kellele saad jagada.
Hetke pärast jätkame.
"Nõnda siis ei ole midagi see, kes istutab, ega see, kes kastab,
vaid Jumal, kes kasvatab." 1 Korintlastele 3:7
Aeg on otsa saanud.
Mandisa laulab lõpetuseks laulu "Tugevam".
Kuniks kohtume: Jumal õnnistagu teid! Näeme jälle!
MANDISA "Tugevam"
Kuulsin, et olid üleval kogu öö, mõeldes oma elu üle
Et asjad ei muutu kunagi paremaks
Küsid, miks kunagi ei kostu häid uudiseid,
vaid alati seisad vihma käes
Ära ole masendunud, vihm lakkab peagi
Isegi kui on raske Teda näha, ma kinnitan - Ta siiski hoolib!
Kui lained on sind tabanud, siiski pea veel veidi vastu
Tema teab, et see teeb sind tugevamaks
Valu ei kesta igavesti, asjad saavad vaid paremaks minna
Usu mind, see teeb sind tugevamaks!
Usu mind
Tee parim, mis suudad ja las Tema hoiab su kätt
Visku Jeesuse käte vahele
Tõsta oma pea, see kestab vaid hetke
Jumal kuuleb ja hoolib sinust
Tõlge: Tiiu Sassiad