PÖÖRDEPUNKT
Tere tulemast saatesse.
Rõõm on teie ees taas olla. Olen saatejuht Muyiwa.
Saates tulekul:
väikese tüdruku naerust sai hetkega appikarje.
Teie ette tuuakse üks kohutavamaid kuritegusid.
Mida saaksid sina selle vältimiseks teha?
Ühe nigeeria poisi jaoks oli lootus kadunud.
Tema ema leinas juhtus aga midagi imelist.
Teie ees on tema lugu.
Ema Angelil oli alles jäänud vaid 6-aastane poeg Aabraham,
sest tema abikaasa hülgas nad, kui poiss oli kõigest 3 kuune.
Vaatamata sellele oli ema süda täis muret,
sest poiss oli tihti haige.
Ma armastan oma poega ja tegin kõike, et teda päästa.
Väikesest peale oli tal olnud astma.
Tegin mitmeid töid, et poja ravikulusid maksta.
Ühel päeval oli poeg kahvatu ja hingas väga vaevaliselt.
Haiglasse jõudes oli Aabrahamil astma, tuberkuloos ja aneemia.
Kehatemperatuur oli madal ja ta hingas väga vaevaliselt.
Teadsin, et ta ei jää elama ja soovitasin neil koju minna.
Aabraham suri koduteel.
Poja surnud keha nähes tahtsin ka ise ära surra.
Nende küla tava järgi ei saanud kedagi matta reedel,
seega säilitati poisi keha kuni järgmise päevani.
Üks külaelanik soovitas kontakteeruda CBN-kanali evangelistiga.
Pastor julgustas elanikke ning rääkis Jumalasse uskumisest.
Pastor palvetas kassetilt ühe CBNi evangelisti palve.
Rääkisin, et ime saab sündima ning Aabraham saab elustuma.
Selle asemel küsisid külaelanikud minult:
"Kuidas saab surnust üles tõusta üle päeva surnud olnud inimene?"
Olin kindel, et Jumalaga võib kõik võimalik olla.
Elanikud vaatasid CBNi saadet "Pöördepunkt",
kus üks saatejuhtidest hakkas imede eest palvetama.
Midagi vapustavat sündis.
Matmishetkel olime hämmastunud, et poisi keha hakkas liikuma.
Ta elustus hetkega.
Inimesed olid vapustatud. Poiss tõusis üles ja kiitis Jumalat.
See ei ole lihtne külajutt.
Poiss oli surnud ja ta elustus Jumala abil.
Külas oli tohutu rõõmupuhang.
Tänu sellele andsid tuhanded inimesed enda elu Kristusele.
Seal hulgas ka Aabrahami ravinud arst.
Kummardasin ebajumalaid ega teadnud midagi Jumala väest.
Kui kuulsin Aabrahami imest, siis võtsin Jeesuse vastu.
Mitmed minu kolleegid andsid samuti oma elu Jeesusele.
Haiglasse naastes tunnistas arst poisi täiesti terveks.
Aabrahamil pole enam ka astmat.
Poiss vaevu mäletab, mida tähendas olla püsivalt haige.
Aabrahamil on mitmeid häid mälestusi Taevast.
Seal olles nägin, et kõik seal olijad särasid.
Mängisime jalgpalli ja ma lõin värava.
Sel hetkel öeldi mulle, et pean koju tagasi minema.
Tänu Jumalale Aafrika CBNi eest.
See ime muutis nii meie kui ka paljude teiste elu.
Kas pole imeline?
Aabraham oli surnud üle 24 tunni.
Pastor aga ütles, et Jumalale on kõik võimalik.
Imesid juhtub ka tänapäeval ega pole vaid möödunud aegade jaoks.
Kui sinagi vajad Jumalalt imet, siis palume Temalt seda just praegu.
Palvetame koos.
Isa, tuleme Sinu ette julgusega.
Teame, et imed juhtuvad ka tänapäeval,
just nagu nägime Aabrahami näitel.
Sa teed siiani imesid.
Isa, palume, et olukordades, milles inimesed praegu on...
Kuule nende appihüüdu ja muuda olukordi,
Näita end tõelise ja elava Jumalana, mitte Taevase ja kauge olendina.
Jeesuse nimel, aamen.
Tuli südamesse teid tänada, et vaatate meie saadet.
Me palume, et saate ajal võiksite kogeda midagi imelist.
Jumal võib teha sama ka sinule, mida näed saates olevates lugudes.
Imedest rääkides,
meie järgmises loos on tüdruk, kes vajas just üht sellist.
Tema mängulisus muutus hetkega siiraks palveks.
Popkovi lastel meeldis vihmaga väljas mängida.
Seda hetkeni, kui Elena uhuti üleujutuse veega minema.
Istusin ujumisrõnga peal ja vesi kandis mind aina edasi.
Lõpuks jõudsin äravoolutoru juurde.
Selles torus ei olnud mingit hapnikku hingamiseks.
Veevool kandis Elena aina kaugemale
ja teised lapsed jooksid koju ema appi kutsuma.
Ma ei suutnud seda uskuda.
Hakkasin Jumala poole koheselt palvetama,
et Ta ei laseks tal surra.
Vete vallas olevale Elenale meenus ühtäkki ema öeldu.
Olin talle õpetanud,
et kui ta on üksi hätta sattunud ja keegi ei saa teda aidata,
siis palveta Jumala poole, sest Ta kuuleb sind.
Ütlesin oma mõtetes: "Jeesus, aita!"
Äkitselt nägin ma kirgast valgust ja miski tõmbas mind veest välja.
Ma ei tundnud mingit valu.
Mu keha oli juba kaldal,
kuid tundus nagu keegi oleks mu hinge sealt välja tõmmanud.
Elena oli väljunud ühest toruavast, mis oli kahe kvartali kaugusel kodust.
Ma ei tea, kuidas sain sealt välja,
kuid olen üsna kindel, et see oli Jumal.
Naabruskonna lapsed aitasid Elena kiirabisse.
Tüdrukul oliv vaid kerged kriimustused ja sinikad,
kuid arstide hämmastuseks ei leitud ta kopsudest vett.
Tema pääsemine on täielik ime. Jumal oli temaga kogu aja.
Terve pere tänab Jumalat Elena pääsemise eest.
Olen lastele öelnud: "Elu on Jumalata väärtusetu.
Kui Jeesus on su elus, siis su elu on huvitav ja täis imesi."
Jumal võib teha kõike, isegi võimatut.
Paljud arvavad, et Jumalat pole olemas ja on vaid lootusetus,
kuid mina tean oma kogemuse põhjal vastupidist.
Elenale meenus ema öeldu ja ta palvetas Jumala poole.
Ta palus Jeesuselt abi ja Ta tuli tüdrukule appi.
Kui sa hüüad abiks Jumala poole ka kõige lootusetumas olukorras,
siis nagu Elenagi ütles: "Jumalaga on lootust."
Pärast pausi on teie ees ka teine lugu.
"Mina rõõmutsen väga Issandas...
...mu hing ilutseb mu Jumalas." Jesaja 61:10
Tütarlastest 36 protsenti ja poisslastest 29 protsenti
kannatavad seksuaalse kuritarvitamise all.
Seda on uurijad leidnud.
Siiski on täpset hulka on üsna raske määratleda,
sest esile tuleb aina rohkem intsidente.
Mis on selle põhjuseks?
Mis on vaikimise tagajärjed? Holly Flood on seda uurimas.
Tahan vestelda sinuga mitte ainult seksuaalsest kuritarvitamisest,
vaid ka juhtumite tagajärgedest, kus seksuaalkuritegudest ei räägita.
Seksuaalne kuritarvitamine on leidnud kõlapinda ülemaailma.
Teatud piirkondades sellest lihtsalt ei räägita.
Selleks on mitmeid põhjuseid.
Mis tagajärgi võib ohvrile tuua kuriteost mitteteatamine?
Suurim oht on võimalus, et rünnak võib korduda.
Selline juhtum ei tohi jääda saladuseks.
Ohvrile pole sellisel juhul mitte mingit väljapääsu.
Taolisest kuriteost mitteteatamine on ohvritele tavapärane käitumisviis.
Raskeks võib teha asjaolu, kui kogukond on teatamise vastu.
Miks on mitteteatamine tavapärane?
Üks viis, mida kurjategijad kasutavad
on sundida ohvrit asjaolu eitama või maha vaikima.
Nad kasutavad vahenditeks ähvardusi, kellegi tapmist või muid karistusi.
Ähvardatakse kallitele liiga teha, näiteks pereliikmetele.
Hirm mängib põhirolli.
Oleme seda nimetanud pelga ja varja situatsiooniks.
Eriti, kui kurjategija on ohvrist palju vanem.
Rääkides kuritarvitajast,
siis mis võib juhtuda, kui olukorrast teatatakse
ja kurjategija jääb karistuseta?
See kuritöö toimepanija võib jätkata oma tegevust jõulisemalt.
Karistuseta suureneb inimeste julgus kurja teha.
Karistuseta jätmine toob endaga
väga halvad tagajärjed mõlemale osapoolele.
Tihtilugu aitavad pereliikmed kaasa sellele,
et olukord jäetakse saladusse.
Mõned vanemad teavad sellisest olukorrast,
kuid ei tee midagi.
Miks nad nii käituvad?
Sageli, kui ema ise on olnud samas olukorras
ja nemad pole rääkinud oma emale
või rääkides järgnes sellele pahasoovlik reaktsioon,
siis võivad emad olla segaduses, mida ise täpselt teha.
Paljud ei tea, mida teha, kui laps teatab neile juhtunust.
Inimestel puudub teadlikkus või oskus sellega tegeleda.
Eriti, kui seda räägib laps, kes on sulle väga kallis.
Räägime ennetamisest ja mida saaks ära teha,
kui saadakse perekonnas teada, et kedagi on kuritarvitatud.
Tähtsaim on lapse öeldut uskuda.
See järel pakkuda talle tuge ja kindlat paika.
Selleks peab julgust olema.
Tihtilugu on ohvreid ähvardatud,
et nad ise saavad haiget või siis nende kallid lähedased.
Kui ohver julgeb sinu juurde tulla, siis see on tohutult suur tegu.
Seega kahtluste peegeldamine laastab ohvrit täielikult.
Kui ohvri loos on kaheldud,
siis võib see kaasa tuua enesehävituslikke mõtteid.
Teisalt on ka meetmeid,
mida ühiskond saab rakendada, et ennetada sellist juhtumit.
Mida võiks siinkohal teha?
Ma arvan, et see probleem on suur osa ühiskonnast
ja paljud tegelikult näevad märke, et miskit on toimumas,
kuid nad ei tee midagi, sest ei teata, mida teha.
Samuti ei taheta sekkuda teiste ellu.
Teatavasti on valitsusel selles oma osa teha,
kuid leian, et kogukond või mõni perekonna liige
peab eelkõige teatama valitsust
ja seda vastavate kontrollorganitega kontakteerudes.
Sageli ei taheta sellega tegeleda ja see on väga traumeeriv lastele.
Teatavasti mitmetes paikades
mõistetakse ohvrit karmimalt hukka kui kuriteo sooritajat ennast.
Mida me saame öelda tavakodanikele,
kuidas nad saaksid muuta seda eelaimdust süüdistatava osas?
Inimesed peavad tegema otsuse.
Ma ei usu, et tähele panemine on nii raske kui väidetakse.
Lapsed ei peaks olema ohvrid.
Me peame küsima endilt,
et kui ohvrid tulevad meie jutule ja räägivad endaga tehtud kuritööst,
mida me teeme saadud infoga, mitte hakkama hukka mõistma.
Selles ei ole midagi teaduslikku.
Täiskasvanu ei peaks lastele haiget tegema.
Naisi ei tohiks vägistada.
Selles pole midagi raskesti mõistetavat.
Teisest küljest peaksime mõtlema, mis tähtsust see meile endile kujutab.
Miks laseme sellel jätkuda?
See peaks inimestele selgeks saama.
Selle olukorrale peaks suunama konstruktiivset pahameelt.
Aamen selle peale.
Mainisime mõni hetk tagasi valitsust.
Mida saaks valitsus teha avalike meetmete osas,
et tuua sellesse olukorda püsivat muutust?
Leian, et põhjapanevate seaduste sätestamine.
Näiteks USAs on kindlad seadused.
Seda ka inimestele, kes aitavad mitterääkimisega kuriteole kaasa,
kui nad märkavad, et midagi on noorega juhtunud.
Usun, et valitsusel peaks olema
usaldusisikute grupp ja sellega johtuvalt ka turvapaik.
Pole reaalne, et pärast sellist ülestunnistust
tahaks inimene minna oma tavakeskkonda tagasi.
Oleks valitsuse seisukohtast tehtav,
kui teatakse näiteks, et laps on kuritarvitatud,
kuid see isik ei tee järgnevalt midagi,
siis kas ka seda võiks lugeda kuriteo sooritamiseks?
USAs on teatud seadused, et kui laps on kuritarvitatud
ja kui vanem teda ei kaitse, siis loetakse vanemat läbikukkunuks.
See on ka üks põhjuseid, miks vanemaid eraldatakse lastest,
eriti kui laps on väärkoheldud.
See on täiesti teostatav. - Ja ka üks tõhus viis.
Siiamaani on seadus end hästi tõestanud.
Leian, et kuigi ühiskond mõistab selle hukka,
siis peaks selleks tugevamaid meetmeid rakendama.
See peaks kätkema rohkem kui vanemaid.
Oletame, et meil on täna juhus, kus tüdruk või poiss on väärkoheldud,
mida sa soovitaksid neil teha?
Esimeseks ütleksin, et nad ei ole midagi valesti teinud.
Samuti peaksid nad leidma endale usaldusisiku.
Keegi, kes pakub turvatunnet.
See inimene on neile tuttav ega petaks antud ohvreid kunagi.
Ohvritega tuleb käituda väga empaatiliselt.
Tähtis on leida isik, keda usaldada
ja kellega nad tunnevad end turvaliselt.
Kuna olen tugev usus, siis leian, et palvetamine on väga tähtis.
Usaldage Jumalat selles olukorras ning ära kaota usku Jumalasse.
Mind väärkoheldi lapsepõlves ja olin enne seda kristlaseks saanud.
Veider oli mõelda, miks see minuga juhtus,
kuid vanemaks saades on see saanud mulle selgemaks.
See paneb su usu proovile.
Kui sul pole usku, siis on kerge küsimustesse takerduda.
Suur aitäh sulle nende tarkusesõnade eest.
Tore oli sind saates näha.
Loodan, et see pole viimane kord.
Kui sa tead kedagi,
kes on olnud ohver seksuaalses kuritarvitamises,
siis palun anna sellest teada.
Kui sa oled selle kuritöö toimepanija,
siis Jumal andestab, kui sa parandad meelt.
Jeesus tahab andestada ja anda meile uue alguse.
Võta soovi korral meiega ühendust ja me saame sinuga rääkida.
Info leiad paari hetke pärast.
"Vaadake lilli, kuidas nad ei ketra ega koo, aga ma ütlen teile,
isegi Saalomon kogu oma hiilguses ei olnud nõnda ehitud kui igaüks neist."
Luuka 12:27
Mary DeMuth ihkas vaid olla armastatud.
Selle asemel oli ta hüljatud ja väärkoheldud.
Tema sõbrad tegid talle hoopis kõige rohkem haiget.
Minu kodune elu ei olnud turvaline.
Sealsete rajude pidude keskel pruugiti narkootikume.
See külvas minusse hirmu.
Igatsesin kogeda turvatunnet ja et minu eest hoolitsetaks.
Igatsesin armastust.
Väikese lapsena koges Mary DeMuth üksindust.
Ta võitles enda elu eest,
kui ema ja kasuisa tegelesid pidutsemisega.
Ta anti lapsehoidja kätte,
keda ei huvitanud tema turvalisus vähimalgi määral.
Lapsehoidja kodu külastasid igapäevaselt kaks venda,
kes olid umbes 13-16aastased.
Nad küsisid luba, kas nad saaksid mind välja mängima viia.
Lapsehoidja oli tüdinenud ja tahtis mind jalust ära saada.
Ta lubas neil poistel mind kaasa võtta.
Lapsehoidja käskis neil mind viia kuhugi,
kus mind poleks kuulda ega näha.
Nad viisid mind enda voodisse ja nad vägistasid mind.
Nad tegid seda mitu korda.
Üks kord viisid nad mu metsa,
ja sellel ajal põgenesin lihtsalt enda mõtetes ära.
Vaatasin puid ja nende harusid.
See oli minu viis toimuvat eirata.
See olukord kestits kuid.
Ühel päeval tõid poisid oma sõpru kaasa,
et nad saaksid minuga samamaoodi teha.
Ma ei suutnud sel hetkel enam jätkata.
See oli kestnud liialt kaua.
Mary kogus julgust, et oma lapsehoidjale sellest rääkida.
Uskusin, et lapsehoidja räägib minu emale juhtunust.
Järgmine päev koputati uksele.
Poisid olid seal ja viisid mu endaga kaasa.
See jätkus taas mitu päeva.
Lõpuks leidis Mary põgenemisviisi.
Teesklesin magamist mitmeid tunde.
Magasin ja millegi pärast, kui poisid tulid ei avanud lapsehoidja ust.
Ta ei äratanud mind üles.
Lasteaia lõpetamiseni ei näinud Mary oma väärkohtlejaid.
Vägistamine lõppes, sest kolisime kaugele ära.
Nad ei saanud enam mind kätte.
Maryt järgis aastaid emotsionaalne trauma.
Ühel päeval tuli teade tema bioloogilise isa surmast.
Mary oli murtud.
Mu isa oli minu kangelane, keda nägin igal teisel nädalavahetusel.
Tema surmaga suri ka miski minus.
Mõningatel hetkedel palvetasin ega teadnud, kes Jumal ongi.
Ma ei osanud midagi peale hakata eneses oleva sügava leinaga.
Sellel hetkel mõtlesin, miks olen üldse siin Maa peal ja olemas.
Ta kirjutas enesetapu luuletuse, kuid ei viinud tegu kunagi täide.
Ma olin meeleheitel ja sellel ajal sain õnneks sõpru.
Üks minu lähedane sõber kutsus mind kristlikusse laagrisse.
Sel ajal kuulsin paljut Jeesusest ja enamgi.
Tema elust, surmast ja ülestõusmisest.
Seda lugu kuuldes teadsin, et Jeesus ei hülgaks mind eales.
Vajasin Jeesust nii meeleheitlikult.
Ta oli kui klaas vett ja mina olin hingevaakuv januline.
Nõjatusin vastu puud ja vaatsin taevasse.
Ütlesin Jeesusele: "Olen suur segadus,
loodan, et sa ei kahetse, kuid võta mind vastu."
Sel hetkel Ta kohtas mind ja Ta ligiolu oli kogetav.
Teadsin, et olen muutunud ja mu elu saab nüüd uue suuna.
Kõik valu, kibestumine ja viha oli läinud.
Mary sõnul hakkas Jeesus tema emotsionaalseid haavu parandama.
Samuti suhet emaga.
Jeesusega kohtudes olin kui tõejahil.
Jeesus oli Tõde ja Ta vabastas mind, kuid soovisin teada rohkemat.
Tahtsin teada, kas mu ema teadis nendest vägistamistest.
Ta ei teadnud, sest lapsehoidja polnud kunagi öelnud.
See aitas kaasa meie suhte paranemisele.
Paranemine edenes ka kolledžis.
Seal oli Maryl kristlastest sõbrad.
Selle nelja aasta vältel palvetasid nad korduvalt minu eest.
Nad lasksid mul vajaduse korral nutta.
Paranemine tuli nende palvete toel.
See on Jumala tervendav vägi.
Mary ütles, et suutis Jeesuse abiga andestada poistele, kes ta vägistasid.
Palvetasin: "Jumal, annan neile andeks.
Õnnista nende elusid.
Palun, et mulle tehtu poleks püsiv osa nende elust.
Palun, et nad saaksid sellest rääkida, et nad saaksid ka vabaks."
See tõi minu elus teatud läbimurde.
Mary on nüüd ema, naine ja kirjanik.
Mary kutsub lugejaid teekonnale,
et leida armastus, vabadus ja elu koos Jeesus Kristusega.
See ongi evangeelium.
Ta muudab elude suunda.
Jumal sirutub Taevast, et meid raskustest välja aidata,
panna meie jalad kaljule ja teha meie sammud kindlaks.
Ta muudab kuidagi sinu katsumusteaja
suureks õnnistuseks sulle, ja see toob au Temale.
Mary oli julge abi küsima, kuid tema lapsehoidja ei aidanud teda.
Jeesus vastas.
Psalmi 40:2-4 on kirjas: "Ma ootasin Issandat suure ootusega;
ta kummardus mu poole ja kuulis mu appihüüdmist.
ja tõmbas mind üles õuduse august ja paksust porist
ning asetas mu jalad kaljule ja kinnitas mu sammud.
Ta pani mu suhu uue laulu, kiituslaulu meie Jumalale.
Paljud näevad seda ja hakkavad kartma ja lootma Issanda peale."
Jumal muutis imeliselt Mary elu.
Ta võib seda teha ka sinule.
Kui sinu elus on raskusi ja kibedust, siis palun kontakteeru meiega.
Me tahame aidata.
Pärast pausi saate täpsemalt teada.
"Aga õigete rada on otsekui valgusepaistus,
mis muutub üha selgemaks, kuni päev on saabunud." Õp. 4:18
Meie saade hakkab lõppema.
Loodan, et oled julgustatud uskuma imedesse.
Samuti ära vaiki seksuaalsest ärakasutamisest.
Külasta meie kodulehte, et meiega ühendust saada.
Muusikat jääb tegema üks Keenia muusik.
Rammasilah lauluga "This Aint It".
Tõlge: Mailis Mägi