PÖÖRDEPUNKT Inspiratsioon luuletuste taga
Tere tulemast saatesse! Väga tore, et olete meiega.
Täna kuuleme luuletusi, muusikat ja inspireerivaid lugusid.
Esimeseks külaliseks on Amena Brown - luuletaja, kõneleja ja ajakirjanik.
Ta sõnad on paeluvad. Kui ta lavale astub, on selge,
et ta on andekas ja võitud.
Ta räägib produtsent Holly Floodile, mis teda inspireerib.
Milline sa lapsena olid, vaikne või jutukas?
Olin lapsena tegelikult päris vaikne.
See on huvitav, sest praegu mulle meeldivad inimesed, peod, rahvas.
Lapsena lugesin palju, mu ema luges palju.
Aga mul oli suur fantaasia.
Olin 10 aastat ainus laps, õde on 10 aastat minust noorem.
Mul oli palju pehmeid mänguasju, mul polnud õdesid-vendi.
Kaelkirjakud, koaalad - nad olid tegelased mu mängudes.
Olin selles mõttes loov.
Mängisin filmirežissööri, ja mänguloomad olid näitlejad.
See oli lahe.
Millal avastasid, et sul on and ja oled luuletaja?
Arvan, et olin umbes 12aastane.
Sinnamaani olin kirjutanud igasuguseid lugusid salaja.
Mu ema armastab sõnu.
Ta viis meid raamatupoodidesse ja raamatukogudesse.
Ma kirjutasin ühe luuletuse ja ta leidis selle ning luges seda.
Ta küsis: kas sina kirjutasid selle? See on väga hea.
Keegi polnud varem mu luuletusi lugenud.
Täiskasvanuna mõistis ta, et see polnud vaid lapse kohta hea,
vaid see oli üleüldse hästi kirjutatud.
Siis mõistsin seda.
Hakkasid 12aastaselt kirjutama.
Kuidas su pöördepunkt Jumalaga su luulet mõjutas?
Kui osalesin esimest korda "vaba mikrofoni" üritusel,
tundsin, et Jumal tahab mu loominguga midagi ette võtta.
Tundsin, et Jumal tahab, et ma kirjutaksin publikule,
kes ei kasvanud üles nagu mina - ei käinud kiriku noortegrupis
või noortelaagris.
See tegi mu luuletused ehtsamaks.
Tahan kirjutada asju Jumalast ja elust,
mis on inimestele olulised.
Aga tahtsin samas, et inimesed mõistaksid, mida kirjutan,
olenemata, kus nad elus hetkel on.
See aitas mind kirjanikuna.
Oled kirjutanud palju luuletusi.
Milline neist kirjeldaks kõige paremini seda, kus ise praegu oled?
See on hea küsimus.
Usun, et "Panen kõik mängu" kirjeldab seda vast kõige paremini.
See ja "Tantsi temaga" mõlemad.
Esimene, sest usun, et iga otsus elus on nagu õnnemäng.
Otsustad, mis see väärt on, kas saad seda lubada.
Ka Jeesus ütles oma järgijatele, et peate arvestama,
mis see maksma läheb.
Olen pidanud elus tihti mõtlema, mis see mulle maksma läheb?
Olen ma valmis kõik mängu panema?
Mu suhe Jeesusega on üks asi, mille eest olen kõik mängu pannud.
Kuigi vahel on see väga raske olnud, olen nutnud ja läbi elanud asju,
pole ma kunagi seda kahetsenud.
Ja teine luuletus?
Need on mõlemad metafoorid. Esimene puudutab õnnemängu.
"Tantsi minuga" puudutab muidugi tantsimist.
Tunnen oma suhtes Jumalaga, et Ta õpetab mulle, kuidas Talle järgneda.
Õppisin tegelikult tantsima tantse, kus on vaja partnerit - salsa, sving.
Naisena pead laskma mehel juhtida. Tema juhib pöördeid.
Pead laskma end tantsupõrandal pöörata ja juhtida.
Kui lased mehel end juhtida, on tulemus imeilus.
Kuid tihti ma ei järgne nii nagu peaks.
Vaatan teisi ja tahan ise juhtida, kuid nii see ei toimi.
Kui olin tantsupõrandal, ütles Jumal: sa teed minuga ka nii,
peaksid Mind järgima. "Tantsi minuga" räägib sellest,
et tahaksin alistuda Talle oma elus.
Lasen Tal neid pöördeid juhtida, usaldan Teda - Ta teab, mida teeb.
Ta teeb seda tööd mu sees edasi, sest arvan, et oskan ise paremini.
Me kõik arvame nii.
Kui oled 100aastane, millisena tahad, et sind mäletatakse?
See on hea küsimus.
Mul tuleb vanaema meelde. Mu vanavanemad olid jumalakartlikud.
Nad tegid väga palju väga vähesega, mis neil oli.
Kui vaatan oma esivanemaid, tahaksin, et minu lapselapselapsed
saaksid minu kohta sama öelda, mida mina praegu nende kohta.
Mina elan sellist elu praegu, sest nemad jäid Jumala juurde.
Nad palvetasid. Neil polnud kristlikke raamatuid, megakirikuid,
Vikipeediat ega netipiiblit.
Vanaema teadis, et kui ta palvetas või laulis keset ööd Jumalale,
siis Jumal kuulis teda.
Tahaksin, et mind mäletatakse kui jumalakartlikku inimest.
Mitte, et suudaksin seda enda jõust,
kuid tahaksin jätta sellise pärandi, nagu mu vanavanemad mulle jätsid.
Muidugi tahaksin, et mind mäletataks kui loovinimest.
Et elasin oma elu - ei jätnud ühtki unistust ellu viimata.
Et Jumal sai minust kõik, mis Ta oli plaaninud, kui Ta mu lõi.
Mis arvad, millisena sind mäletatakse?
Nüüd saate ise Amena loomingut kuulda.
Ta esitab luuletuse "Ta on siin".
Amena Brown "Ta on siin"
Ta on siin, siinsamas ruumis, sinu südames
Lähemal kui südamelöök
Lähemal kui oled iseendale
Lähemal kui uus võimalus või järgmine pakkumine
Lähemal kui täna õhtu või eile Ta on reaalne
Reaalsem kui puudutus - Vaata, kuule, puuduta või maitse
Reaalsem kui reaalsus Ta on me reaalsus
Reaalsem kui rõõm, valu, kurbus või armunudolek
Ta on ligi kui ruum, tuul, aeg, vaikus, õhtu
Ta ootab kui loodu Kui sõnad keelel
Nagu laul, mida laulan Ta on ilu, igas värvis, toonis
Päikesetõus ja -loojang Sosista Ta nime
Ta on püha
Teda ei saa puudutada, selgitada
Kui vanaema palve Põlvedel lauldes vana laulu
Sirutatud käed üle puude Haavad, mis parandavad
Ta on Poeg Kolm, kuid selgelt üks
Ta on ainus, ainus tark Ainult Tema teeb elavaks
Ta on Kuningas
Ükski maine troon ei sobi Ükski maine suu kirjeldada
Ta hetked ja hääl, otsusekindlus Sõnades, tegudes, viljades, seemnetes
Naelutatud pea, jalad Süütud veritsevad haavad
Ta on usk, kutsumine ja eemärk Ta on väärt ohvrit
Ta on väärt enamgi Me heateod ei jõua lähedalegi
Ta on imeline Ta on kes, mis, millal, miks, kuidas
Tema korraldab vaatemängu Teda tuleme vaatama
Ta on hingekarje ja patuse palve
Tema tasemele ei pürgi keegi
Ta on üle kõige
Ta on isa armastus Teede, maa, tuule looja
Ta ei karda Ära karda, Jumal on siin
Ta on tõesti siin.
Pärast väikest vaheaega kohtume hiphoptähe T-Bone'ga.
Tutvuge ka meie Facebooki lehega:
Tervised Morayo Babsile Nigeeriast, kes saatis meile Facebooki sõnumi:
Tänane saade oli väga inspireeriv, isegi plaksutasin saate lõpus.
Väga motiveeriv, pastor Muyiwa!
Te nigeerlased, te kutsuge mind ikka vend Muyiwaks!
Oleme kohe tagasi!
PÖÖRDEPUNKT
"Kui torm üle käib, siis pole enam õelat.
Aga õigel on igavene alus." Õpetussõnad 10:25
Tere tulemast tagasi!
T-Bone'i laulusõnad on toored ja teravad.
Ta muusikat mõjutas ta raske elu.
Kuni õnnetus pani teda mõtlema ja muutis ta uueks inimeseks.
Auhinnatud artist T-Bone tahab tuua lootust noortele tänaval.
Mu muusika on inspireeritud mu taustast.
San Fransisco Mission linnaosas on narkootikumid ja kambad tavaelu.
Ideaaliks on seal sutenöörid, kel on kõik raha.
Narkodiileritel on kõige paremad riided.
Seal kasvades kartsid, et saad kuuli või nuga.
T-Bone üritas varakult kambaelust eemale hoida.
Muusika hoidis mind õigel teel, teadsin, et ei taha seda elu.
Kõik mu sõbrad olid noortevanglas, mõned tulistamise läbi surnud.
Elus pidi olema midagi enamat.
Teismelisena see muutus.
Sõbrad olid kampades, üritasid mindki kaasa tõmmata.
Hakkasin nendega suhtlema.
Lõpuks saavad nende vaenlastest sinu vaenlased.
T-Bone'i vanemad said kristlasteks ja rääkisid talle Jeesusest.
Ei tahtnud sellest kuulda, sest arvasin, et Ta võtab mu rõõmu,
võtab mu õnne, sõbrad ja selle elu, mida pidasin kõige õigemaks.
Kuid üks sündmus pani teda tõsiselt igavikule mõtlema.
Mu hea sõber Ralfie suri tulistamise käigus.
Teda tulistati liikuvast autost rinda ja selga.
Ta lamas maas oma veres,
kõik ütlesid talle: Ralfie, tõuse üles!
Mille pärast kõik surevad? Tobeda nahavärvi pärast?
Mingi linnaosa või tänava pärast?
Võin siia jääda ja vajuda aina sügavamale sellesse ellu.
Või hoopis otsustada oma elu muuta.
Siis hakkasin Jumalat otsima, mitte oma vanemate pärast
ega teiste pärast, vaid tõesti otsisin ise Jumalat.
Siis tuli vanemate kirikusse külaliskõneleja.
Ta kutsus: kui tahad ise Kristust tunda, siis tule altari ette.
Läksin ja hakkasin nutma, Püha Vaim puudutas mind.
Minust sai "lunastatud kambaliige" - see oli ka mu esimese albumi nimi.
T-bone teadis nüüd, et ta muusika sõnum pidi muutuma.
Maailmas on tuhandeid noori, kes armastavad Jumalat,
kes on pärit samast keskkonnast või tahavad lihtsalt kuulata muusikat,
mida nemad mõistavad.
Ta hakkas kirjutama kristlikku räppi.
Olen näinud usu juurde tulnud mõrvareid, prostituute, politseinikke,
gängstereid, kes jätavad oma relva ja kambatunnused altarile.
See tõestab, et Jumal on selle taga.
Kristliku hiphopi algatajana on T-bone pälvinud palju auhindu.
Ta teab, et Jumal tahab jätkuvalt jõuda noorteni.
Jumal armastab noori sellistena, nagu nad on. Ta armastab ja andestab.
Olen tänulik, kuna väärin põrgut, aga Jumal pani mind väärima taevast.
Jumal pole mind asjata säästnud.
Mu elu kuulub Talle. Nagu Paulus ütles:
"Elamine on Kristus, suremine kasu."
T-Bone'i lugu on võimas ja see on sulle.
Kui oled jõugus ja tunned, et väljapääsu pole,
võid uuesti alustada ja su elu võib puudutada miljoneid.
See oli T-Bone'i lugu. Hiljem kuuleme ka ta sisukat muusikat.
PÖÖRDEPUNKT
"Eks müüda viis varblast kahe veeringu eest?
Ja ükski neist ei ole unustatud Jumala ees.
Ärge kartke.
Te olete enam väärt kui hulk varblasi!" Luuka 12
Tore, et olete meiega.
Lee McDugold vajas imet - ta sattus autoõnnetusse,
kuid võitles üle 20 aasta ellujäämise nimel.
Kuulake ta lugu.
Ühel vihmasel päeval 1979. aastal sattus Lee McDugold autoõnnetusse.
Lee murdis selgroo, sai põrutuse ja palju sisevigastusi.
Lee oli pärast õnnetust 6 nädalat taastusravikeskuses.
Pidin uuesti käima õppima. See oli pikk teekond.
See tähendas 30 operatsiooni järgmise 22 aasta jooksul,
et likvideerida õnnetuse tagajärgi.
Aeg-ajalt arvasin, et nüüd olen paranenud.
Kuid sisemiste vigastuste tõttu oli see kui nõiaring,
mis nõudis uusi lõikusi alakehas ja mujal.
80ndatel tekkisid südameprobleemid, diabeet ja diagnoositi Parkinsoni tõbi.
Tihti lamasin voodis ja panin oma käe ta peale nagu lapsele.
Kontrollisin, kas ta hingab.
Tal olid tihti värinad öösel ja üritasin teda maha rahustada.
Palju unetuid öid.
Tervisemuredest hoolimata, läks Lee kogudusega misjonireisile.
Läksin India reisile.
Võib öelda, et sain misjonipisiku.
Järgneva 25 aasta jooksul teenis Lee 38 riigis, ka Keenias ja Tansaanias.
Lee nägi Jumalat imesid tegemas ja igatses sama endale.
Palvetasin ja nägin Jumalat inimesi tervendas.
Kui koju läksin, panin pea padjale ja hüüdsin Jumala poole:
Jumal, miks sa ei tee mulle seda, mida tegid nende jaoks?
2004. aastal naases ta Keeniast ja oli oma seisundi tõttu väga nõrk.
Ta tundis, et see jääb viimaseks reisiks.
Mu elus oli üks haigusevaim.
Sel on saatanalt üks ülesanne - meid füüsiliselt tappa ja hävitada,
et Jumal ei saaks meid kasutada.
2006. aastal rääkis pastor talle tervenduskonverentsist.
Tundsime väga tugevasti, et Lee peaks sinna minema.
Teadsin, et kui ta läheb, siis Jumal teeb midagi.
Lubasin minna.
Pärast seda kõnet tundus, nagu saatan oleks kõik deemonid välja saatnud,
et takistada mul sinna minemast.
Nädal enne konverentsi oli lõikus ja Leel tekkis sisemine verejooks.
Öö enne lahkumist nägi Lee und, et ta saab terveks.
Järgmisel päeval läks ta lennukile, ise vaevu kõndides.
Lee nägi välja kui 90aastane viletsa tervisega mees.
Ta kõndis kummargil paari sammu kaupa ja ta käsi värises pidevalt.
Sõime lennujaamas, kus ta sõi vaid pool kaussi suppi.
Ta polnud kuu aega nii palju söönud.
Olin meeleheitel tol ajal.
Ütlesin Jumalale: pead mind terveks tegema või maha lööma!
Niimoodi ma edasi minna ei saa.
See pole normaalne kristlik elu, millega oleme leppinud.
Lee kuulis sõnu, mis olid suunatud täpselt talle.
Tõsta käsi, kui sul on õnnetusest saadud vigastused.
Inimesed palvetasid mu eest ja tundsin, kuidas tuli läbis mu keha,
pealaest jalatallani.
Olin küürakil, kuid äkki suutsin end sirgu ajada.
Ja mu käsi, mis värises,
ei värisenud enam äkki.
Mis toimub praegu?
Valu on läinud. Tänu Jumalale!
Tänu Issandale! See on läbi.
Lee läks arsti juurde, kui ta koju naases.
Parkinsoni tõbi on tavaliselt süvenev häire.
Ma pole kunagi näinud Parkinsoni haiget täielikult terveks saamas.
3 aastat hiljem - haigusest, mis pea võttis Lee elu, pole jälgegi.
Ta tahab minna tagasi misjonitööle ja tal on veel üks unistus.
Kuna Jumal mu terveks tegi, tahan ronida Kilimanjaro tippu
ja seista Aafrika tipus.
Tahan kuulutada Aafrika mandri Issandale ja Ta kuningriigile.
Olen hakanud mõistma Jumala riiki.
Olen hakanud mõistma, mida me palume Meie Isa palves.
Palume, et Jumala tahe sünniks maa peal, nii nagu taevas.
Hakkasin mõtlema taevale - seal on rõõm, rahu, kiitus, ülistus.
Taevas pole haigusi, südamevalu.
Palume Issandalt: täpselt nagu on taevas,
olgu nii maa peal, ja see kuulub meile praegu.
Imed juhtuvad ka praegu ja mitte ainult televiisoris.
Veritõbine naine puudutas Jeesuse riideid ja sai terveks.
Nägid just seda lugu. Räägin teile oma loo.
Mu 2aastane õetütar kukkus basseini ja ta suri.
Arstid tunnistasid ta surnuks, ta viidi Londoni haiglasse.
Hakkasime palvetama. See juhtus alles eelmine aasta.
Kolm päeva hiljem ärkas ta ellu.
Tahan sulle öelda: kus tahes oled või mis tahes vajad,
Jumal on endiselt võimeline imesid tegema,
kui usud ja usaldad Teda.
Palvetame koos, et Ta tuleks.
Isa Jumal,
palun ärata ellu kõik valdkonnad, mis on surnud.
Kõik lootus on kadunud.
Vajan, et annaksid lootust oma Poja Jeesuse läbi.
Kuulen, et Sa tervendad ja teed imesid.
Tee minu elus ime.
Issand, puuduta mind. Puuduta mu peret, mu poega.
Aamen.
Pärast pausi olge valmis kuulama hiphoppi T-bone'ilt.
"Nõnda siis ei ole midagi see, kes istutab, ega see, kes kastab...
...vaid Jumal, kes kasvatab." 1 Korintlastele 3:7
Tänane saade hakkab lõppema.
Jumal on imesid tegev Jumal, tean seda omast käest.
Mu õetütre Allucci imest võite lugeda UK uudistest,
sellest räägiti igal pool.
Saate meiega edasi suhelda Facebook/TurningPointZone
või kodulehel:
Siin ongi T-Bone.
T-Bone "Nimed"
Hommikul oli kõht tühi, võtsin John Reubeni võileiva
Sõin Billy Grahami küpsiseid ja kuulasin Rebecca St. Jamesi
Kui suur on Ta armastus Ta suri ristil mu eest
Avasin Piibli ja lugesin seda, kuidas Aadam pattu langes
Läksin Jeremy Campi laagrisse Kolmandal päeval
Nägin valget risti kandvat tüdrukut, kes rääkis DC Talki aktsendiga
Ta oli heas vormis Ütles, et see on Jumala tempel
Olingi oodanud Caedmoni kõnet Telefon helises
Pole vahet, kas sulle meeldib hiphop, pop või rokk
Pane lihtsalt raadio mängima
Me ei loobu, ei lakka laulmast Kuni oleme jõudnud tippu
Tõsta käed üles, ole valmis Hakkame nimesid nimetama
Lendasin Franklini koosolekule Andsin Creflole Piibli eest dollari
Õpetus oli Apostlite tegudest Siis nägin üht kutti, Toby Maci
Ta oli tänavalaps, viisin ta Fred Hammondi kohvikusse
Ta võttis T-Bone'i steigi Mina Shirley Ceasari salati
Siis tormas Ray Boltz uksest sisse Tahtis müüa savipurke
Rahakott oli tühi Nii et helistasin pastor Al Greenile
Ta andis mulle Amy Granti rahad Ja palus eestpalvet
Helistasin Steven Curtisele Palusin, et ta palvetaks
Pole vahet, kas sulle meeldib hiphop, pop või rokk
Pane lihtsalt raadio mängima
Me ei loobu, ei lakka laulmast Kuni oleme jõudnud tippu
Tõsta käed üles, ole valmis Hakkame nimesid nimetama
Smith palus, et telliksin Earthsuiti riietuse Steve Tailorilt
Hüppasin Carmani autosse Kihutasin ida poole
Siis nägin Geoff Moore'i Kuid noored seisid mul ees
Hüppasin Grammatraini rongist Siis nägin Bryan Duncanit kohvikus
Olin hullunud kui Delirious Jagasin häid uudiseid nagu Newsboys
Mõned neist olid ülbed Ütlesin Nicole Nordemanile
Seda gospelhäält ei saa peatada Nii et kummardage Kuningale
Ta on kuningate Kuningas ja Isandate Issand
Ta võttis su koha ristil Ja näitas sellega oma armu
Ei jõua ära oodata Kui näen Ta palet
Koos Keith Greeni ja Rich Mullinsiga pärliväravas
Ei ole vahet, kas sulle meeldib hiphop, pop või rokk
Pane lihtsalt raadio mängima
Tõlge: Riina Karik