o
KÄÄNNEKOHTA Vuoden 2005 parhaat
Hei! Katselemme menneiden vuosien parhaita jaksoja.
Olemme käsitelleet myös hyvin vakavia aiheita.
Vuoden 2005 jaksossa numero 27 käsiteltiin perheväkivaltaa.
Tänään puhumme perheväkivallasta.
Oletko kuullut sanonnan "Oma koti kullan kallis"?
Koti, jossa on väkivaltaa, on kaukana ihanuudesta.
Kaikki nuoret parit toivovat onnellista avioliittoa.
Monien unelmat muuttuvat pian painajaisiksi.
Onnea ei tulekaan.
Niiden sijaan tulevat ilkeät sanat, turhautuminen, viha ja väkivalta.
Sellaista oli elämä tämän pariskunnan perheessä.
Asiat olivat niin huonosti, että he yrittivät lopulta tappaa toisensa.
Ilman sydämen muutosta olisi voinut käydä huonosti.
Vihasin häntä syvästi. Halusin, että hän kuolee.
Nicaragualainen Mireya Giron oli onnellinen, -
kun hän meni naimisiin insinöörimiehensä Juan Josén kanssa
Onni muuttui vähitellen painajaiseksi.
Hän tuli sänkyni viereen, tarttui minua hiuksista -
ja retuutti minua ympäriinsä. Hän painoi piipun ohimolleni.
Hän uhkasi ampua minut.
Seuraavana päivänä hän oli niin kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Vihasin häntä paljon.
Juan José jatkoi väkivallan ja uskottomuuden polkua.
Hän piti tekojaan oikeutettuina.
Luulin, että raha korvaa kaikki pahat tekoni.
Olin hyvä elättäjä. Luulin, että se teki minusta hyvän isän ja miehen.
Sitten Mireya sai tarpeekseen.
Olin kyllästynyt pettämiseen ja nöyryyttämiseen.
Päätin hakea ratkaisua.
Yhtenä aamuna huomasin, ettei hän ollut tullut yöksi kotiin.
Lukitsin portit ja sanoin, että avioliittomme on ohi.
He yrittivät ampua toisensa, mutta onneksi he olivat huonoja osumaan.
Vihasimme toisiamme. Yritimme tappaa toisemme.
Mireya yritti lopettaa kurjuutensa toisella tavalla.
Aloin juoda, juhlia ja viettää villiä elämää.
Viha kääntyi sisäänpäin. Se aiheutti vielä enemmän tuskaa.
Päätin tehdä itsemurhan.
Mireya otti viinaa, lääkkeitä ja myrkkyä.
Hänen vatsaansa alkoi kouristella. Hän joutui ulvomaan.
Hän laittoi television ääntä kovemmalle, ettei naapuri kuulisi.
Vaikka kipu oli kova, TV-ohjelma kiinnitti hänen huomionsa.
Ohjelmassa nainen kertoi, miten Jeesus oli muuttanut hänen elämänsä
Jeesus oli vapauttanut hänet viinasta ja eheyttänyt avioliiton.
En pitänyt jälkimmäisestä osasta.
Koin, että Jumala oli hylännyt minut.
Ruudulla näkyi puhelinnumero. Soitin siihen.
Aloin haukkua puheluuni vastannutta.
Sanoin: "Se on tekopyhää."
"Jumalanne ei ole tehnyt hyväkseni mitään."
"En näe aamua."
Löin nyrkkiä pöytään.
Rukouspalvelija kertoi Jeesuksesta ja rukoili Mireyan puolesta.
Mireya ei muista, mitä puhelun jälkeen tapahtui, -
mutta hän näki tunnelin, jonka päässä oli mies.
Mies sanoi: "Nosta katseesi."
Kun Mireya nousi vuoteesta, -
hän ei tuntenut lääkkeiden tai myrkyn vaikutuksia.
Makasin selälläni kädet ristissä.
Olin täysin kunnossa. En voinut edes pahoin.
Mireya teki päätöksen.
Polvistuin vuoteeni viereen ja aloin pyytää Jumalalta anteeksi.
Sanoin sydämeni pohjasta: "Jumala, anna anteeksi."
"Nyt tiedän, että olet olemassa."
Jumalan armosta Mireya jätti viinan ja lääkkeet.
Hän pyysi Jumalalta apua vihan voittamiseen.
Juan Josékin kävi kokouksessa. Hänellä oli odottamaton pyyntö.
Pyydän teiltä anteeksi Jeesuksen nimessä, -
koska olen satuttanut teitä paljon.
Nykyään Mireya ja Juan José todistavat ihmeestä.
Monet uskoivat, että avioliittomme päättyisi pian.
Siitä on nyt viisi vuotta ja seitsemän kuukautta.
Jeesus on antanut minulle jotakin taivaallista.
Vain sydämen muutos voi pysäyttää väkivallan kierteen.
Jumala ei ole luonut ketään nyrkkeilysäkiksi.
Usein uhri ajattelee, että hän on ansainnut kaiken sen pahan.
Sinua ei luotu sitä varten.
Toisaalta lyöminen ei ole ratkaisu lyöjän tilanteeseen.
Se voi olla hetken purkautumis- kanava turhautumiselle, -
mutta ongelmat eivät ratkea sillä.
Vain sydämen muutos voi muuttaa pahoinpitelijän ja uhrin tilanteen.
Jeesus voi muuttaa sydämen tänään.
Mikä saa miehen lyömään naista?
Mikä saa miehen sietämään naista, joka lyö häntä?
Onko asiaan ratkaisua? Vastaus selviää hetken kuluttua.
Hän tulee.
Uusi ääni
Uudet kasvot
Uusi juontaja
Uusi Käännekohta
Jos vehnän jyvä ei putoa maahan ja kuole, se jää vain yhdeksi jyväksi.
Mutta jos se kuolee, se tuottaa runsaan sadon.
Joka rakastaa elämäänsä, kadottaa sen, -
mutta joka vihaa elämäänsä tässä maailmassa, -
hän säilyttää sen iankaikkiseen elämään. (Joh. 12:24-25)
Muistelemme vuotta 2005 ja juttuamme perheväkivallasta.
Ennen kuin jatkamme ohjelmaa, esitän knoppikysymyksen.
Ohjelmat nauhoitetaan yleensä studiollamme Virginia Beachissa.
Joskus ohjelmia nauhoitetaan countrymusiikin pääkaupungissa.
Missä kaupungissa ja millä kadulla toinen studiomme sijaitsee?
Vastaus selviää ohjelman lopussa.
Usein naisia ja lapsia pidetään perheväkivallan avuttomina uhreina.
Myös miehet kohtaavat fyysistä ja sanallista väkivaltaa.
Miksi kohdella kaltoin jotakuta, jota rakastaa?
Erica Linney haastatteli lyöjää, uhria ja asiantuntijaa.
Perheväkivalta on fyysistä, psykologista, -
seksuaalista tai taloudellista väkivaltaa läheisissä suhteissa -
tai perhetyyppisissä suhteissa.
Tulen tappamaan sinut. Tiedän, missä asut.
Tuhannet miehet ja naiset kärsivät päivittäin perheväkivallasta.
Haastattelimme kolmea miestä, joille väkivalta on tuttua.
Reggie Barlow oli aiemmin lyöjä.
Tri Thomas Snow on vihanhallintaneuvoja.
Reginald Finley oli perheväkivallan uhri.
Väkivalta on 80-prosenttisesti opittua käytöstä.
Väkivalta ei tule vihasta, stressistä eikä päihteistä.
Se on opittua käytöstä, jonka ihminen valitsee.
Viha on sekundaarinen tunne.
Se tulee primaarisesta tunteesta.
Viha tulee pelosta, loukkaan- tumisesta tai turhautumisesta.
Kun olemme turhautuneita, pelokkaita tai loukkaantuneita, -
olemme automaattisesti vihaisia.
Meitä ei ole opetettu ilmaisemaan vihaamme oikealla tavalla.
Olen loukkaantunut, mutta en osaa tuoda sitä esiin oikealla tavalla.
Uskonjärjestelmä vahvistaa tekojen oikeutusta.
Meidät on opetettu avoimesti tai piilevästi -
epäsuorasti tai muuten. Meillä on tietty uskonjärjestelmä.
Koemme, että meidän pitää hallita tilannetta.
Hallita voi fyysisesti tai hiljaisuuden kautta.
Äitini oli yksinhuoltaja, mutta meillä oli tiivis perheyhteisö.
Äidin serkku oli minulle miehen mallina.
Perheessä oli alkoholismia ja sanallista väkivaltaa.
Kun olin 8 tai 9, serkku kirosi äitini.
Menin keittiöön. Ajattelin, että nyt riittää.
En jaksanut kuunnella sitä enää.
Otin paistinpannun ja nousin tuolille.
Kun mies tuli oviaukosta, löin häntä päähän.
Kun kasvoin, alkoholilla oli iso osa elämässäni.
Myöhemmin käytin huumeitakin. Löin vaimoani.
Usein löin häntä riidan päätteeksi.
Pidimme kiinni omista näkemyksistämme.
Jos minusta tuntui, että vaimo oli niskan päällä, -
koin että menetin hallinnan, joka minulla olisi pitänyt olla.
Silloin suutuin ja löin.
Sanoin: "Ei enää sanaakaan. Älä sano enää muuta."
Halusin määrätä, milloin keskustelu on ohi.
Jos hän vielä sanoi yhdenkin sanan, löin häntä.
Puolustauduin sanomalla: "Katso nyt, mitä sait minut tekemään."
Ajattelin, että se oli hänen vikansa.
Sitä jatkui pitkään.
Syyttelin häntä.
En ollut siitä iloinen.
Sitten pyysin anteeksi. Menimme ikään kuin kuherruskuukaudelle.
Yritin hyvitellä häntä, mutta pian taas riitelimme.
Väkivallan jälkeen tulee yleensä kuherruskuukausivaihe.
Silloin pyydetään anteeksi ja luvataan, ettei se enää toistu.
Koska ongelmaan ei koskaan pureuduttu, -
katumisvaiheen jälkeen ajatellaan: -
"Olen pyytänyt anteeksi jo tarpeeksi monta kertaa."
Sitten kaikki alkaa uudelleen.
Avioliittomme oli sellaista ensimmäiset seitsemän vuotta.
Sitten vaimoni lähti.
Päihde-elämä vei minut mukanaan.
Kolmen vuoden kuluttua olin uudessa parisuhteessa.
Avioeroprosessi oli kesken.
Sitten vaimo ilmoitti, että Jumala oli kehottanut jatkamaan liittoamme
Elin avosuhteessa toisen naisen kanssa.
Pähkäilin edes takaisin.
Sitten kerroin kaiken pastorilleni.
Hän sanoi: "En oikein tiedä, mitä sanoisin."
Ihmettelin sitä, että pastori meni sanattomaksi.
Hän ehdotti, että rukoilisimme. Niinpä rukoilimme.
Päätin lopettaa avosuhteen.
Aloin taas käyttää päihteitä.
Lopulta tulin siihen pisteeseen, -
että sanoin Herralle: "Ellet muuta minua, kuolen tähän."
Käsitin, että tarvitsen Jumalaa.
Muutaman päivän päästä annoin elämäni Kristukselle.
Puhun asioistani luottohenkilöille.
Aiemmin kamppailin yksin.
Kukaan ei tiennyt, mitä elämässäni tapahtui.
Tapaan sanoa, että hoidetaan pienet ongelmat, -
ennen kuin niistä tulee isoja ongelmia.
Elämässäni on miehiä, joille olen tilivelvollinen.
Arvostan heidän mielipiteitään. Haluan tehdä oikein, -
koska heidän kunnioituksensa on minulle tärkeää.
Minun piti antaa vaimolleni anteeksi se, -
että hän oli loukannut minua sanoillaan.
Tapasin sielunhoitajaa.
Sain apua päihderiippuvuuksiin ja vihanhallintaan.
Kävimme parisuhdeneuvonnassa.
Joka päivälle oli varattu jotakin itseä kehittävää tai hoitoja.
Jumala eheytti liittomme, kotimme ja suhteet lapsiin.
Minulla on kolme poikaa.
Jumala liitti meidät takaisin yhteen.
Seuraavaksi tapaamme miehen, joka oli perheväkivallan uhri.
Saamme kuulla, miten väkivaltaa voi paeta.
KÄÄNNEKOHTA
Nigerialaisena haluan nähdä, että Afrikka nousee kukoistukseen.
Tarvitsen apuanne.
Uudella tuotantokaudella keski- tymme Afrikkaan uudella tavalla.
Katsojien ääni, näkemykset ja maailma pääsevät esiin.
Katsokaa kedon kukkasia. Eivät ne työtä tee eivätkä kehrää.
Ei Salomo kaikessa loistossaan ollut niin vaatetettu. (Luuk. 12:27)
Jatkamme kohta perheväkivallasta.
Ensin esitän knoppikysymyksen.
Usein ohjelmat nauhoitetaan Virginia Beachin studiossa.
Meillä on studio Amerikan countrymusiikin pääkaupungissa.
Missä kaupungissa ja osavaltiossa studio sijaitsee?
Nyt palataan vuoteen 2005.
Joka tilanteessa on toivoa.
Perheväkivallan uhri voi päästä ulos tilanteesta.
Pahoinpitelijä voi löytää avun.
Raivon ja väkivallan ei tarvitse tuhota sinua ja rakkaitasi.
Jatkamme perheväkivaltaa käsittelevää juttusarjaa.
OLIN UHRI.
Tarinani ei ole niin harvinainen -
kuin mitä ihmiset haluaisivat sen olevan, -
kun väkivallan uhrina on mies. Olin naimisissa 4,5 vuotta.
Sitä ennen seurustelimme 4 vuotta.
Koin fyysistä, psyykkistä ja sanallista väkivaltaa -
koko yhdessäolomme ajan.
Minulla itselläni oli huono itsetunto.
Kasvoin isättömänä.
Kukaan ei ollut opettanut minulle, miten miehenä toimitaan.
Huomasin ensimmäiset väkivaltaiset piirteet, -
kun hän sai raivokohtauksia ja heitteli tavaroita.
Hän puhui rumasti ihmisistä ja perheestäni.
Ajattelin, että kaikki muuttuu paremmaksi, kun menemme naimisiin.
Kaikki kuitenkin muuttui pahemmaksi.
Halusin osoittaa hänelle, miten paljon välitän hänestä.
Se vain pahensi asioita.
Olin silloin hyvin epävarma.
Minulle oli opetettu, että avioparit eivät saa erota.
Olin kasvanut seurakunnassa.
Minulla oli lapsia.
Kasvoin isättömänä. En halunnut olla se eronnut isä.
En halunnut luopua lapsista ja lapsien kasvattamisesta.
Yritin vain sinnitellä.
En tehnyt väkivallasta ilmoitusta.
Miehenä häpesin sitä, että vaimoni lyö.
Kasvoissani oli välillä naarmuja.
Valehtelin, että koripallo- pelissä oli tullut kinaa.
Kerran hän löi minua ruuvitaltalla tähän.
Lääkärille sanoin, että taltta oli lipsahtanut, -
kun olin huoltanut autoa.
Valehtelin joka tavalla, mutta en tehnyt ilmoitusta.
VÄKIVALTAISET NAISET
Väkivaltaisten naisten määrä on suurempi kuin koskaan aiemmin.
Ilmapiiri on muuttumassa.
Naiset ajattelevat: "Äitiäni ja tätiäni lyötiin. Minua ei lyödä."
Loukkaantuminen johtaa naisessa vihantunteeseen.
Pahoinpitelijä ei osaa kanavoida vihaa oikein.
Ystävätär saattaa neuvoa, ettei miehen käytöstä pidä sietää.
Muut naiset rohkaisevat siihen.
REGINALDIN HERÄÄMINEN
Kun pelastuin, mies minussa heräsi.
Ikään kuin Jumala olisi sanonut: "Olet nyt mies."
Havahduin siihen, että väkivalta oli väärin.
Mies minussa halusi hyökätä.
Kuulin sanovani hiljaa mielessäni: -
"Purista häntä kaulasta, kunnes hän rauhoittuu."
Ajattelin, että jos tekisin niin, tappaisin hänet.
Jos tappaisin hänet, tappaisin lapset ja itsenikin.
Päätin, että tämän oli loputtava. En halunnut olla sellainen.
Olin pelastunut. Kristus asui minussa.
Ajattelin, että kaikki oli lopussa. Päätin antaa hänelle lähdön.
Pakkasin hänen tavaransa ja lähetin hänet pois.
Perheväkivalta ei lopu, ellei tapahdu kahta asiaa.
Ensinnäkin uhrit pitää saada turvaan.
Emme saa rohkaista uhreja pelkästään lähtemään.
Naisia tapetaan, murhataan, silvotaan, vahingoitetaan -
ja tuhotaan eniten siinä vaiheessa, kun he lähtevät.
Naiset ovat eniten vaarassa juuri silloin, kun he lähtevät.
Silloin nainen on haavoittuvimmillaan.
Pastoreille, pyhäkoulun- opettajille, ohjaajille, -
kristillisten koulujen työntekijöille -
ja kaikille vastuunkantajille on opetettava, -
mitä on väkivalta, miten sen voi tunnistaa -
ja miten voi auttaa.
Sitten täytyy miettiä, miten voimme tarjota turvaa.
Olipa uhri mies tai nainen, on laadittava pakosuunnitelma.
On oltava ihmisiä, jotka osaavat toimia tilanteessa.
He voivat saattaa uhrin turvaan.
Sitten lyöjä pitää saattaa tilivelvollisuuteen.
Jonkun on tarkistettava tilanne säännöllisin väliajoin.
Viimeisimpänä mutta ei vähäisempänä, -
joskus lyöjä jatkaa lyömistään auttamisyrityksistä huolimatta, -
koska heidän uskon- järjestelmänsä ei ole muuttunut.
Lyömistä ehkäisevissä ohjelmissa pitää pureutua uskonjärjestelmään.
Lyöjä saattaa uskoa, että hänen kuuluu hallita toista -
ja että toisen kuuluu alistua hänen tahtoonsa.
Hän voi uskoa, että on oikein lyödä takaisin kovemmin.
Koulutamme vastuunkantajia ja väkivallantekijöitä.
Koulutamme myös uhreja.
Muutamme lyöjän vääriä uskomuksia.
Kerromme myös uhrille, -
että hän on arvokas ihminen ja että hänen ei tarvitse olla uhri.
Jumala ei halua hänen olevan uhri emmekä mekään halua sitä.
Sanomme samaa, mitä sanoimme jo aiemmin.
Sinun ei tarvitse olla väkivallan uhri.
Sinun ei tarvitse olla tilanteessa, jossa sinua vahingoitetaan.
Tiesitkö, että Herra rakastaa sinua?
Hän ei halua väkivallan jatkuvan. Tahtoisin rukoilla kanssasi.
Väkivalta vaikuttaa identiteettiin.
Herra rakastaa sinua. Hänellä on elämäsi varalle kaunis suunnitelma.
Herra, kiitän Sinua siitä, -
että ymmärrät väkivallan uhrien tilannetta.
Sinulla on heidän elämänsä varalle suunnitelma.
Anna heille viisautta. Anna heidän tuntea rakkautesi voimallisesti.
Pelasta heidät tässä tilanteessa.
Anna heidän tuntea, että heidät on luotu kuvaksesi.
Isä, kiitämme tästä. Ylistämme Sinua siitä, mitä teet.
Pyydämme tätä Jeesuksen nimessä, aamen.
Vastauksena kysymykseemme: -
Toinen studiomme sijaitsee Nashvillessa Tennesseessä.
Kirjoita Facebook-sivuillemme, mitä haluaisit nähdä ohjelmassamme.
Anna meille rohkaisun sanoja.
Pidä Jumalan Sana sydämessäsi.
Taivas ja maa katoavat, mutta Jumalan Sana ei koskaan katoa.
Suomennos: Marianne Tenetz