PÖÖRDEPUNKT
Tere tulemast tagasivaate õnnistusse. Me heidame pilgu
möödunud Pöördepunktidele. Vaatame, kuidas lastele antakse
teine võimalus läbi lootuse uste. Näeme, kuidas julged inimesed on
avanud oma uksed ja südame, et anda lastele teine võimalus.
Kuuleme ka kuidas üks noormees suleb ukse valusale minevikule.
Esitame ka uue küsimuse. 2001 tõime teieni loo perest,
kes võttis enda juurde 7 naabruses elavat last.
Kas oskate saate lõpuks nende nimed öelda?
Nüüd aga tagasivaatav saade, milles näeme lootuse uste avanemist.
Selles Pöördepunktis: lootuse uks tuhandete beebide
jaoks Lõuna-Aafrikas.
Need emad ei ole abielus,
mõned on AIDS-i haiged ning suremas. Nõustame neid ja püüame veenda,
et nad lapsed endale jätaks. Enamasti on nad juba oma
otsuse teinud, kui nad meile tulevad.
Imeline lugu seitsmest lapsest,
kes lapsendati naabrite poolt.
Saime aru, et me oleme
vaesed aga me peame jääma ja laskma Jumalal meie elus tegutseda.
Intervjuu andeka noormehega, kes eostati vägistamisel.
Kõik see ja veel palju enam Pöördepunktis.
PÖÖRDEPUNKT
Tere tulemast elu muutvasse, raputavasse ja inspireerivasse
Pöördepunkti. Olen Victor Oladokun.
Ja mina Janet White.
Olen põnevil tänase saate pärast ja ma tean, et see toob muutuse.
Tänane saade on lastest, armastusest ja jumalikust ettenägelikkusest.
Iga aasta jäävad miljonid lapsed kogu maailmas sündimata.
Need noored elud hävitatakse enne kui neil avaneb võimalus näha
päevavalgust. Teised jällegi hüljatakse, lastakse lapsendada.
Esimene lugu viib meid Lõuna-Aafrikasse,
kus ühe naise otsus midagi muuta annab lootuse tuhandetele
vastsündinud lastele.
Kaplinnas hüljatakse iga kuu vähemalt 13-14 beebit.
Suures Johannesburgi piirkonnas pannakse neid prügikottidesse,
lapsi leitakse prügikonteineritest, tänavatelt.
Koos kogudusega ja üksikisikuna palvetan ma selle pärast ning
mulle tuli mõte luua selline luuk...
Et emad võiksid jääda anonüümseks.
Mõtlesin, et siis ei viskaks nad neid lapsi prügi hulka,
vaid tooksid nad kirikusse.
LOOTUSE UKS
Luuk on tänava pool. Luuk tõstetakse üles ja beebi asetatakse sisse.
Sensor hakkab beebi liikumise peale tööle maja sees.
Kahe minuti pärast lähevad meie töötajad ja viivad beebi sealt majja.
Mõned emad, kes haiglast koos imikuga välja tulevad,
lähevad otsejoones kirikusse,
panevad ta prügikasti või jätavad väravasse.
Me oleme leidnud neid, kes on kaalunud 1,3 kg. See pisike,
kes meil nüüd on, kaalus 1,05 kg. Beebi sündis 28-ndal rasedusnädalal.
Haiglast välja saades kaalus ta juba 1,9 kg.
Mitmed emadest ei ole abielus, neil on AIDS ja nad on suremas.
Me nõustame neid, püüame aidata neil last endale jätta.
Aga kuna nad on meie juurde tulnud, on nad juba oma otsuse teinud.
Beebi tuuakse meile, et pakkuda talle paremat elu.
Nad pole viinud neid mujale, vaid toonud kirikusse.
Ja minul on vastutus leida lastele head kodud.
Kohalikud inimesed on meile abiks, sest hetkel on meil 11 beebit.
Kokku on olnud 55.
Meil on 5-liikmeline palgaliste meeskond. Hädasti on vaja
vabatahtlikke, sest sageli on mõned oma vahetuse ajal
tööl ja 11 beebiga hakkama saamine on väga raske.
Pidevalt on vaja toitu ja riideid. Enamik tuleb annetustest.
Ma palun, et Issand varustaks, sest need on Tema lapsed,
Tema armastab neid rohkem, kui mina.
Ma usaldan Issandat, et Tema ei jää hiljaks.
AIDS-i tõttu on järgneva 4-aasta jooksul 1,8 miljonit orbu.
Ma arvan, et meil pole piisavalt kodusid nende jaoks.
On vaja lastekodusid. Minu pikaajaline visioon on,
et meil oleksid erinevad lastekülad.
Kui ma leiaksin ühe ema 6 lapse kohta,
saaksime moodustada lasteküla. Ja me saaks aidata palju rohkem lapsi.
Jumala armastus motiveerib meid.
Motivatsiooniks sai väike prügikastist leitud vastsündinu.
Ilus väike beebi oli ajalehepaberi sees.
Ta oli veel elus, aga suri mõned tunnid hiljem.
Sellest lapsest sain oma motivatsiooni.
Jumal näeb alla kukkunud linnukest,
väikest beebit prügikastis, ahmimas õhku, et elada.
Jumal on pannud meisse Tema armastuse laste ja emade vastu.
Ja sellepärast me teemegi seda.
Ma väga loodan, et ta saab selle lastekodu.
See, mida ta teeb on nii väeline.
Jah. Üks asi veel, mida tahan rõhutada, on see,
et inimesed tõesti toovad muutusi. See naine oli tavaline inimene,
nagu sina ja mina. Me võime tuua muutuse oma kogukonda
suure muutuse. Ja see ongi meie tänase saate teema - üksikisikud,
kes toovad muutusi.
Ja nad tegid otsuse, mis nõudis ohverdusi.
Kuidas sulle meeldiks, kui su pere suureneks 7 liikme võrra?
Me kohtume perega, kes tõesti otsustas oma naabreid armastada.
Tere kõigile. Hetkel näete tagasi- vaadet möödunud saadetesse.
Me teeme kõvasti tööd, et tuua teieni päris uus programm,
kus on uued ideed, uus vaatenurk ja uus inspiratsioon.
Istuge ning nautige tagasivaadet, sest me viime saate uuele tasemele.
"Rohi kuivab ära, õieke närtsib...
...aga meie Jumala sõna püsib igavesti." Jesaja 40:8
Laste jaoks, kellega kohe kohtute, oli ühest päevast teise elamine
väljakutse. Nende minevik oli must ja tulevik tundus tume,
kuni nad sattusid naabrite juurde ja said koha, mida kutsuda koduks.
Janet toob tagasivaate sellesse imelisse peresse.
Ärge unustage ka meie küsimust.
Lolly Lane kõlab muinasjutuliselt.
Ja ega järgneva pere lugu polegi muinasjutust väga kaugel.
Tere hommikust! Aeg ärgata! Tõuse ja sära!
Ma olen üleval.
Bommenid on ainus pere, kes elab Lolly Laneis.
See sümboliseerib seda, mis neis erilist on.
Et saada aga täit pilti nende loost, tuleb minna paar aastat tagasi.
Chery ja Dave Bommenil on neli last: David, Kelly, Stasy
ja Sarah. Pere aitas naabruskonna lapsi klubiga,
mille nimeks oli "Lapsed elamas Piibli all."
Igal esmaspäeva õhtul tulid naabruskonna lapsed meile ja
me tegime neile piiblitundi.
Meil oli palju mänge ja hästi lõbus. See oli meie peres tippsündmus.
Jumal oli pannud meie südamesse lapsed ja perekonna.
1997 mais kolis nende naabrusesse uus pere, isa koos seitsme lapsega:
Cantry, IJ, Steven, True, Nancy, Cinnamon ja Christopher.
Kohtasin IJ-d ja Stevenit korvpalliplatsil,
sest me olime siis koduõppel. Meie vahel tekkis kohe mingi side.
Kohtusime lastega hommikul. Nad rändasid ringi sugulaste vahel.
Me elasime autos ja meil polnud eriti midagi.
Cinnamoni esimesed sõnad mulle olid:
"Kas sa hakkaksid mu emaks?"
Ja ma teadsin koheselt, et midagi on valesti ja nii paljud
vajadused on täitmata. Me olime siin ja oli selge,
et mingit tuge on vaja pakkuda.
Bommenite jaoks oli normaalne oma kodu naabrilastele avada.
Aga nende südametes toimus midagi väga erilist seitsme lapse suhtes.
Vahel tulid 2 või 3 last siia ja me sõime koos või tegime pikniku.
Minu jaoks see oli nagu suur pidu. Ja ma tahtsin jääda siia ööseks.
Vaatasin nende laste silmi ja selle isa südant, kes tahtis teha
oma laste jaoks õigesti. Tal puudusid oskused ja võimed,
et olla isaks neile seitsmele. Jumal oli meisse koorma pannud,
et minna sügavamale ja kaugemale. Aga kogu pilti me ei teadnud.
Kolme kuu jooksul sulandusid lapsed kokku. Nad mängisid koos
korvpalli, kammisid üksteise juukseid. See oli üks protsess,
kus Jumal töötas ja näitas meile raja kätte.
Chery hakkas kõiki lapsi kodus õpetama ja pere kasvas
veelgi kokku. Samas teadsid Bommenid, et lapsed kolivad taas.
Neil oli õigus.
Neil said ressursid otsa.
Meil oli kolm võimalust: teeselda, et me ei ole neid iialgi kohanud,
sest kui sa neid tunned, läheb su süda kaasa. Teine võimalus oli
helistada sotsiaaltöötajale. Kolmandaks see, et kutsuda nad
enda juurde elama mingiks ajaks, hoolitsedes nende eest seni,
kuni isa leiab töö ja soetab neile kodu.
Meie mõte oli neid aidata lühiajaliselt.
Päeval, mil pere lahkuma pidi,
pakkusid Dave ja Chery isale võimaluse helistada, kui on abi vaja.
Me pakkusime võimaluse ja ta lubas seda kaaluda.
Meil oli ärasaatmispidu ja nad lahkusid.
Nädal hiljem helistas isa, et võtta vastu Dave'i pakkumine
vaadata mõnda aega laste järgi.
See oli suur kohandamine, aga elevus ületas väljakutsed.
See sai reaalsuseks. Ma olin hämmingus.
Meil on väike maja ja vaid üks vannituba. Kuidas hakkama saada?
Päris kiireks läks. Meil oli kõige suurem pere ja kõige väiksem
köök tollel ajal. Mõistsime, et peame vahetustega oma asju ajama.
Kokkulepe pidi olema ajutine. Kahjuks ei hoidnud laste isa
aga omapoolsest lubadusest kinni.
Meie plaan oli, et ta otsib tööd, eluaseme ja
siis helistab meile, et lastele järgi tulla.
Seda ei juhtunud. See oli lastele väga raske.
Me ütlesime lastele, et oleme teie ristivanemad.
Igaühe emotsioonid olid erinevad.
Kogesime, et meie bioloogiliste laste vajadused peavad ka saama
täidetud ja nende seitsme omad ka.
Saime aru, et oleme vaesed aga peame jääma kindlaks sellele,
mida Jumal on tegemas meie elus.
Lõpuks said Bommanid seitsme lapse ametliku hooldusõiguse.
Ja alguse said kohandamised, mis polnud kerged.
Toit ja pesu, pesu ja toit. Aga me nägime Jumalat tegutsemas.
Niipea, kui me astusime selle ususammu, tuli Ta kohale ja seda
oli huvitav vaadata. Lapsed hakkasid kõik abiks olema.
Iseloomuomadused hakkasid välja paistma.
Jah. Nad hakkasid koos asju tegema.
Nad jagunesid rühmadeks, mängisid ja tegid asju koos.
Muidugi oli ka arusaamatusi, aga rohkem oli seda,
et me nägime nende südameid kokku saamas.
Just siis, kui nad olid oma päevase rutiini paika saanud,
saabusid ootamatud külalised.
Avasin ukse ja seal olid sotsiaaltöötajad, kes ütlesid,
et neil on kohtuorder kõigi seitsme lapse ära viimiseks.
Teil on laste üleandmiseks 10 minutit aega.
17-aastane Cantry meenutab: "See kiskus mind katki,
sest pidime taaskord hakkama kolima ja ma ei teadnud,
kas näen Bommeneid enam iial. Ei teadnud, mis hakkab juhtuma."
Nende südamed valutasid. Chery mäletab hetke enne seda,
kui nad ära viidi.
Sotsiaaltöötajate ees ja pisarais ning kõige selle valu keskel,
hakkasime me laulma "Imelist armu."
Mäletan end mõtlemas: "Tema arm peab siin olema."
Bommenitel oli 4 päeva, et hankida soovitused ja võidelda kohtus
hooldusõiguse eest.
Kohus sai sadu kirju Bommenite iseloomustuseks.
Me palvetasime, et kohtuniku süda oleks pehme.
Ükskõik, kas lapsed tulevad tagasi meie juurde või lähevad mujale,
et täituks Jumala tahe.
Nad palusid, et kohtunik teeks otsuse laste heaolu kasuks.
Nende palved said rõõmuga vastatud.
Kohtunik kuulas mõlemat osapoolt. Ta vaatas sotsiaaltöötajaid ja
ütles: "Need lapsed tuleb nendele inimestele kohe tagasi viia."
Bommenid said kõigi seitsme lapse hooldusõigused.
Ja Dave ja Chery tundsid, et ainuõige tegu on nad lapsendada.
Täna ütlevad nad, et nende pere on täielik.
Elud on nii ilusti kokku saanud, et ma ei kujuta ettegi,
kuidas oleks ilma nendeta.
Kõige väljapaistvam Bommenite peres on armastus ja rõõm,
mida nad üksteisega jagavad.
Me paneme iga päev oma elu üksteise pärast maha ja
samastume Jeesusega ning kui me seda teeme,
siis maailm näeb Jeesust meie läbi.
Janet, see oli väga hea osa. Üks minu kõigi aegade lemmiklugu.
Aga kas Bommenid ongi nii ehedad inimesed, nagu kaamera ees?
On küll. Lihtsalt imeline perekond.
Kas lapsed on lähedased?
Oo jaa. See muidugi oli kaua aega tagasi, nad on nüüd juba
20-ndates, osad veel keskkoolis. Nüüd tegelevad nad muusikaga.
Kui imeline Jumala armastuse väljendus.
On. See on väga haruldane juhus.
Aga juba oskavad nad oma pesu ise pesta ja toitu osta.
Toit ja pesu, pesu ja toit - seda tean ma omast käest.
Tore oli nendega kohtuda.
Väga hea lugu.
Taas tagasivaade noore mehe teekonnale, kus ta tegeles valuga,
mis sai alguse tema sünnist. Tuleme kohe tagasi.
Tere, olen Simisola Komolafe. Nigeerlasena tahan näha
Aafrikat tõusmas oma potentsiaalini. Aga ma ei saa teha seda ilma sinuta.
Uued Pöördepunkti saated keskenduvad Aafrikale.
Sinu hääl, sinu maailm, sinu saade. See on uus Pöördepunkt!
"Vaadake lilli, kuidas nad ei ketra ega koo.
Aga ma ütlen teile, isegi Saalomon kogu oma hiilguses ei olnud nõnda
ehitud kui igaüks neist." Luuka 12:27
Aastal 2001 kohtusime noore mehe Ryan Bombergeriga. Ta rääkis
Victoriga oma vägivaldsest eostamisest ja kirest elu vastu.
Sul on vägev lugu. Enne me rääkisime, et sa oled osa
vägistamisest. Millised olid sinu sünni asjaolud?
Ma ei tea palju detaile, aga nagu mu aru saan, mu bioloogiline ema
oli just lõpetanud keskkooli. Ta vägistati mustanahalise mehe poolt.
Ma olen siis vägistamise tulemus. Mu ema otsustas mind ilmale tuua,
hoolimata juhtunust.
Millal sa teada said, et oled lapsendatud?
Ma teadsin algusest peale. Umbes 2-aastasena juba.
Mu vanemad on valged, mina olen must. Ma teadsin algusest peale.
Aga vägistamise loost sain teada hiljem. Oli vahejuhtum, kus ma
vihastasin ja ema ei saanud aru, kust mu viha pärineb. Ta ütles:
"See peab olema sinu bioloogiliselt isalt päritud..."
Selle vaildluse tulemusena sain 13-aastasena teada, kuidas sündisin.
See oli hävitav, sest kogu mu minevik sai hetkega uuesti üle kirjutatud.
Sa oled äärmiselt andekas noor mees. Oled kirjanik,
teed filme, produtseerid, teed reporteritööd ja oled ka laulja.
Saate lõpus laulad sa meile. Jumal on sinusse nii palju ande
pannud. Ilmselgelt oli sinu elu jaoks eesmärk, millega oled
mõjutanud nii paljude inimeste elusid. Mida ütleksid noorele emale,
noorele tüdrukule, kes on rase ja tahab aborti teha? Ta võib olla
vägistatud, nagu sinu ema. Mida ütled sellisele inimesele?
Väga raske on mehena öelda, sest me oleme sellest olukorrast
väljaspool ja naised on seespool. Aga ma ütlen, et Jumal on armastus
hoolimata sinu otsusest. Ta on nii seotud iga meie elu hetkega.
Psalmis 139 ülistab Taavet Jumalat ja ütleb, et Sina lõid mind mu ema
ihus ja kudusid mind üsas. Sellest intiimsemat asja polegi.
Ma väga julgustan noori naisi, kes on selles raskes situatsioonis,
et selles sündimata elus on nii palju väärtust ja tal on suur
eesmärk täita.
Aamen. Sa laulad meile varsti.
Oled kirjutanud ja pühendanud selle laulu oma pärisemale,
keda sa pole kunagi näinud. Räägi sellest.
Juba teismeeast on mul olnud soov tänada oma bioloogilist ema.
Minu kasuvanemad, keda ma armastan väga ja
kelle kõrval pole teisi, julgustasid mind
seda väljendama ja koos sõbraga kirjutasime me laulu:
"Mõeldud olema" ja kuigi ma pole oma emaga kohtunud,
ütleksin ma talle need sõnad.
Tore mees ja ma saan aru, et sa oled temaga tuttav?
Ryan on tegelikult mu hea sõber. Ta on nüüd abielus. Koos naisega
on neil organisatsioon "Elu poolt" ja tema sõnum on imeline.
See näitab, et Jumal kontrollib sinu elu. Iga elu on hinnaline.
Kohutavad asjad ümbritsesid tema sündi,
aga vaata mida Jumal on teinud selle noore mehe elus.
Absoluutselt. Tema pöörab kõik heaks.
Nüüd aga vastus meie küsimusele.
Olete valmis? Seitsme lapse nimed on:
Cantry, IJ, Steven, True, Nancy, Cinnamon ja Christopher.
Tulevikus tulevad uued küsimused. Kui seekord mööda läks,
siis saate uue võimaluse.
Tuletame meelde, et külastage meid Facebookis.
Ryan Bomberger laulab "Mõeldud olema."
Las Issand õnnistab sind rikkalikult. Nägemiseni.
Ma tean, et see polnud kerge Ma tean, et see muutis sinu elu
Pole sõnu, mis lohutaks naist, keda ta rüvetas
Mingil viisil leidsid sa julguse ja armu, et jätkata
Kui kõik ümberringi ütlesid sulle: "See laps ei peaks sündima"
Ma tean, et ma olin mõeldud, see elu oli mõeldud mulle
Kuigi sa läksid läbi suurest valust, su pisarad ei läinud tühja
Kuigi sa ei saanud näha, mis Jumal minu jaoks plaanis
Ma tean, et ma olin mõeldud
Tõlge: Mairit Kallaste