o
KÄÄNNEKOHTA Raha-asia sekaisin
Tervetuloa katsomaan Käännekohtaa.
Tämän ohjelman nimenä tai teemana voisi olla Toimi oikein.
Sillä jos tekee väärin, se voi maksaa kaiken. Jopa elämän.
Haastattelemme ihmisiä, jotka oppivat tämän kantapään kautta.
Ohjelmassa seuraa...
Velkoihin hukkuva nainen löytää ulospääsyn.
Hän kertoo, miten voit tehdä samoin.
Epätoivoinen mies yrittää ryöstöä ja päätyy lopulta kuolemanselliin.
Aloitamme velkoihin hukkuvan naisen tarinalla.
Lynette Khalfani-Cox ei ajatellut, mikä tulisi olemaan
niiden tavaroiden todellinen hinta joihin hänellä ei ollut varaa.
Hän käytti luottokorttejaan ja tuhlasi rahaa.
Lopulta hänellä oli velkaa yli 100.000 dollaria.
Lynette tunsi tukehtuvansa.
Nyt hän opettaa muita huokaisemaan helpotuksesta.
Lynette Khalfani-Cox, kiitos että tulit mukaan ohjelmaamme.
Kiitos, että sain tulla. - Olet kirjoittanut kirjan, -
jonka jokaisen veloista vapaaksi haluavan pitäisi lukea.
Monet, jotka ovat kirjoittaneet kirjan velkaantumisesta, -
eivät itse ole joutuneet kantamaan velkataakkaa.
Sinä kirjoitit omista kokemuksistasi. - Aivan. Vuonna 2001
minulla oli luottokorttivelkaa yli 100.000 dollaria.
-Satatuhatta dollaria?
Niin. Tuhlasin rahaa ja elin yli varojeni. Minulla oli hyvä työpaikka
ja sain hyvää palkkaa. Käytin paljon enemmän rahaa kuin olisi pitänyt.
Jos kuluttaa enemmän kuin ansaitsee, rahat loppuvat aina.
Se on yksi tärkeimmistä asioista jonka olen oppinut
ja josta kerron kirjassani "Zero debt".
Monet luulevat, että ratkaisu taloudellisiin ongelmiin on -
ansaita lisää rahaa. Näin ei kuitenkaan ole.
Avaimena on hoitaa paremmin raha-asioitaan,
siitä huolimatta kuinka paljon tai vähän rahaa on.
Se, että velkaantuu yhtä paljon kuin Lenetty on helppoa.
Kirjassasi mainitaan viisi pelättyä asiaa. Mitä ne ovat?
Jotkut ihmiset velkaantuvat tuhlaamalla liikaa -
tai hoitamalla raha-asioitaan huonosti.
Toiset ovat joutuneet olosuhteiden uhreiksi.
Työpaikka on mennyt. On tullut avioero.
Perheen elättäjä on kuollut. On sairastuttu tai vammauduttu.
Jos joku näistä sattuu kohdalle, on helppoa ymmärtää,
miksi raha-asiat ovat epätasapainossa ja velkaannutaan.
Luin hiljattain, että yksi suurimmista avio-ongelmien aiheuttajista -
on nykyään velkaantuminen, raha.
Huomasitko tämän, kun tutkit asiaa? - Kyllä. Ja niin kävi minullekin.
Olin suurissa veloissa ensimmäisen avioliittoni aikana.
Nykyään olen onnellisesti naimisissa ja talouteni on tasapainossa.
Mutta vuonna 2001 olin naimisissa edellisen mieheni kanssa.
Ja taloudelliset ongelmat olivat ehdottomasti osasyynä eroomme.
Stressi? -Aivan niin.
Haluaisin, että katsojille jäisi yksi asia mieleen tästä ohjelmasta.
Velassa ei ole kyse vain taloudellisista uhrauksista.
Kun maksamme korkoja, tai olemme tekemisissä velkojien kanssa.
Todellisen hinnan joutuu maksamaan kaikilla elämän alueilla.
Velka vaikuttaa elämään. Sillä on kielteinen vaikutus terveyteen.
Tulee stressiä ja ahdistusta. Vietetään unettomia öitä.
Saadaan mahahaavoja jne. Se vaikuttaa työsuorituksiin.
Työnteko ei ole tehokasta, koska velka-asiat mietityttävät.
Se vaikuttaa ihmissuhteisiin.
Taloudelliset ongelmat ovat olleet pääsyynä moneen eroon.
Ja siksi kutsut velkaa sairaudeksi.
Jokaiseen sairauteen on olemassa hoitokeinoja.
Millä sinä hoidat velkasairautta? Mitä keinoja suosittelet?
Aluksi on tehtävä rehellinen tilannearvio.
On kirjoitettava lista kaikista veloista.
On uskallettava sanoa se ääneen.
Älä hautaa päätä hiekkaan kuin strutsi. Monet ovat tehneet niin.
He eivät halua vastaanottaa puheluita tai kirjeitä.
Tilanteesta ei selvitä sillä tavoin. On tehtävä vaikeita valintoja.
On päätettävä, mitkä asiat ovat etusijalla.
Mitä todella täytyy ostaa.
Mitä asioita vain haluaa ja toivoo. Mikä on ylellisyyttä.
Sellaista, jota olisi kiva saada, mutta ei pakko.
Joidenkin on tehtävä aggressivinen velanmaksusuunniotelma.
Asiat on hoidettava heti, jotta velka ei seuraa mukana vuodesta toiseen.
Mitä voi tehdä käytännössä?
Kerroit aiemmin päässeesi veloista kolmessa vuodessa.
Minua todella kiinnostaa, miten on toimittava?
Käytin mm. hyväkseni kaikkea odottamatonta rahantuloa.
Sitä ovat kaikki ne rahasummat, joita saa palkan lisäksi.
Se voi olla perintö. Sosiaalimaksu. Veronpalautusta. Bonusta. Rahalahja.
Rahaa avioerosta jne.
Näiden avulla on mahdollista lohkaista suuria summia velasta.
Mutta valitettavasti monet yleensä tuhlaavat rahat.
Monien olisi myös laadittava budjetti. Realistinen budjetti.
Ei niin tiukkaa, ettei joustovaraa jää.
En todellakaan pidä siitä, kun ihmiset kertovat tuhlanneensa
esim. dollarin enemmän kuin olisi pitänyt.
Ja koko budjetti on yllättäen aivan epätasapainossa.
Sellainen budjetti ei ole luotettava. Eikä kestävä.
Se on liian rajoittava. Budjetissa olisi oltava hieman ylimääräistä rahaa.
Joku voi sanoa, ettei koskaan enää osta mitään.
Shoppaile tai pidä hauskaa. Syö ulkona tai hanki mitään ylellistä.
Epäilyttää, kuinka tehokasta tuollainen on pitemmän päälle.
Onko olemassa hyvää ja huonoa velkaa?
Tiedän, että on huonoa velkaa. Mutta onko hyvää?
On velkaa, joka auttaa ihmisiä eteenpäin elämässä.
Kuten opintolaina, joka on rahan sijoittamista omaan itseensä.
Toivotaan, että saadaan parempipalkkaista työtä.
Uramahdollisuudet lisääntyvät.
Huonossa velassa rahaa kulutetaan johonkin.
Heti kun ostos on tehty, se ei ole minkään arvoinen.
Se voi olla ravintolassa nautittu ateria.
Auto, jonka arvo alenee heti kun se on ostettu.
Jumala ei halua, että meillä on velkaa ollenkaan.
Tai että olemme velan orjia.
Sananlaskussa 22:7 puhutaan velallisesta, josta tulee velkojan orja.
Tuollaista kieltä käytetään tarkoituksellisesti.
Velallinen on jonkun orja.
Aivan totta. Ei ole mitään niin surkeaa, kuin olla velan orjuuttama.
Pat Robertson sanoi monta vuotta sitten,
että velallisena ei ole hyödyksi itselleen tai muille.
Ja velalliset ovat todellakin orjia. Monien tilanne on aivan toivoton.
Mutta rahaa voi käyttää vastuullisesti. Voi tehdä budjetin. Ja ennen kaikkea,
voi rukoilla ja pyytää Herralta varoja, niin kuin Lynette teki.
Aivan niin. Mitä on vuorossa seuraavaksi?
Tuomarin sanat salpaavat epätoivoisen miehen hengityksen.
Hänet tuomitaan kuolemaan. Kerromme lisää hetken kuluttua.
Minä riemuitsen Herrasta...
Minä iloitsen Jumalastani! Jes. 61:10
Tervetuloa takaisin ohjelman pariin. Billy Moore tarvitsi rahaa.
Hän yritti ensin hankkia sitä rehellisin keinoin,
mutta epätoivoisena siirtyi epärehellisiin keinoihin.
Lopulta hän päätyi kuolemanselliin.
Seuraavaksi 1. osa tarinasta.
Oli vuosi 1974. Billy Moore, 22-vuotias sotilas,
palasi kotiin asemapaikaltaan Saksasta.
Hänen vaimollaan oli suhde huumekauppiaaseen ja
hän oli koukussa heroiiniin. Suojellakseen 3-vuotiasta poikaansa
Billy muutti tämän kanssa asuntovaunuun.
Billyn palkkarahat menivät vaimolle
ja armeijalta menisi asian muuttamiseen 3 kuukautta.
Sanoin heille, ettei minulla ole aikaa 3 kuukautta.
Olen poikani huoltaja. Tarvitsen rahat heti.
Billy pyysi apua useilta hyväntekeväisyysjärjestöiltä.
Hän pyysi armeijaa nopeuttamaan prosessejaan.
Mutta hän ei saanut apua mistään.
Laskuja alkoi kasaantua. Meillä ei ollut ruokaa tai huonekaluja.
Sitten eräs ystävä antoi vinkin eräästä miehestä,
jolla oli kotona käteistä 20.000-30.000 dollaria.
Billyllä ei ollut rikoshistoriaa. Murtovarkaus näytti olevan
ainoa ratkaisu ahdinkoon ja Billy murtautui miehen taloon.
Pimeydessä hapuillessaan Billyn jalka osui kivääriin.
Heti kun kivääri osui minuun, se laukesi. Pelästyin.
Taskussani oli pistooli. Ammuin sillä siihen suuntaan, mistä laukaus tuli.
Kuulin kuinka joku kaatui. Otin pari askelta.
Naru löi minua vasten kasvoja. Vedin siitä ja valot syttyivät.
Näin, että herra Stapleton makaa vatsallaan lattialla.
Tutkin hänen housuntaskunsa. Löysin 2 lompakkoa täynnä rahaa.
Otin lompakot. Käännyin ympäri. Nostin kiväärin lattialta.
Kävelin kadulle. Avasin auton takakontin.
Heitin kiväärin ja lompakot sinne.
Seuraavana päivänä Billyn kotiin tuli poliiseja.
Seuraavaksi makasin lattialla. Kuusi asetta tähtäsi minua.
Poliisit sanoivat: "Liiku, niin voimme tappaa sinut. "
Silloin tiesin, että kaiki oli ohi. Oma elämäni, poikani elämä.
Olin sotkenut kaikkien elämän.
Oman perheeni ja herra Stapletonin perheen.
Billy myönsi oikeudenkäynnissä syyllistyneensä
murtovarkauteen ja 1. asteen murhaan.
Hänen lakimiehensä oli varma, että hän saisi ehdonalaisen tuomion.
Kerroin tuomarille kaiken, mitä oli tapahtunut.
En ollut aikonut murhata ketään.
Myönsin syyllisyyteni. Otin vastuun teoistani.
Tuomari sanoi:" Toimit oikein ja kunniallisesti, kun myönsit syyllisyytesi.
Tuomioistuimelta säästyy paljon oikeudenkäyntikuluja.
Kuitenkin, perjantaina syyskuun 13. päivänä klo 10-14
sinut viedään piirikunnan vankilasta osavaltion vankilaan, ja teloitetaan. "
Billy vietiin selliin, jossa hänen oli määrä viettää
elämänsä viimeiset 3 kuukautta.
Tunsin kovaa tuskaa ja syyllisyyttä. Siihen auttaisi vain itsemurha.
Olin makuulla. Laitoin partakoneen terän kurkulle.
En ollut koskaan kuullut Jumalan puhuvan.
Kirkossa tai missään muuallakaan.
Olin pimeässä sellissä ja kuulin sanat:
"Jos olet noin surullinen ja järkyttynyt tapettuasi ihmisen,
miksi aiot tehdä sen uudelleen?"
Silloin tiesin, että tapahtui mitä tahansa,
kaikki olisi Jumalan käsissä.
Billyn tuomio järkytti hänen perhettään.
Billyn kristitty täti rukoili Billyn puolesta.
Täti pyysi pastoriaan vierailemaan Billyn luona vankilassa.
Billy muistaa selvästi, mitä pastori sanoi 7 päivää ennen teloitusta.
"Haluamme sinun tietävän, että Jeesus rakastaa sinua.
Jumala on oikeudenmukainen. Mekin rakastamme sinua."
Olin hämmästynyt. En ollut koskaan kuullut
kenenkään puhuvan Jeesuksesta niin kuin he.
Tunsin Pyhän Hengen läsnäolon. En tiennyt mistä oli kyse.
Tunsin, että heillä oli rauha.
Jumala rakastaa minua. Hän tiesi, mitä olin tehnyt.
Hän rakasti minua silti. Ja kuoli puolestani.
Billy rukoili pelastusrukouksen ja hänet kastettiin samana päivänä.
Hän tiesi, että muutos oli tapahtunut.
Syyllisyys rikoksesta oli poissa. Ei rikoksen muisto, vaan syyllisyys,
jota Saatana käytti tappaakseen minut.
Ja minulla oli lopultakin rauha. Palatessani yläkertaan olin läpimärkä.
Toiset vangit kyselivät mitä minulle oikein oli tapahtunut.
Kerroin, että minut oli juuri kastettu.
He ivailivat, että hekin haluaisivat kasteelle, viikkoa ennen teloitusta.
Sanoin heille, että olin viimeinkin tehnyt jotakin oikein.
Tuli syyskuun 13. päivä. Billy valmistautui kuolemaan.
Odotin, että minut vietäisiin telotettavaksi.
Perjantai meni menojaan. Mitään ei tapahtunut.
Sanoin, että kiitos Herra. En kyllä tiedä mitä on meneillään.
Billyn asianajaja oli unohtanut kertoa, että
juttuun haettaisiin muutosta korkeimmalta oikeudelta.
Billy sai uuden teloituspäivän. Mutta juttuun haettiin taas muutosta.
Billylle annettiin 16 ja puolen vuoden aikana 13 teloituspäivää.
Teloitusta lykättiin aina.
Billy luki ja opetti Raamattua toisille vangeille.
Hän suoritti jopa tutkinnon Raamattukoulussa.
Mutta teloitus kummitteli koko ajan hänen mielessään.
Eräänä päivänä hänet sidottaisiin sähkötuoliin ja teloitettaisiin.
Billyn tarina jatkuu hetken kuluttua.
Minä riemuitsen Herrasta...
...minä iloitsen Jumalastani! Jes. 61:10
Katselkaa kukkia, kuinka ne kasvavat:
eivät ne työtä tee eivätkä kehrää.
Kuitenkin minä sanon teille: ei Salomo kaikessa loistossansa
ollut niin vaatetettu kuin yksi niistä. Luukas 12:27
Tervetuloa takaisin. Billy Moore oli tehnyt oikein
ja tunnustanut rikoksensa.
Mutta se ei muuttanut sitä, että hän oli tappanut ihmisen.
Billy odotti teloitusta.
Seuraavaksi Billyn tarinan toinen osa.
Billy vietti osastolla kuusitoista ja puoli vuotta.
Teloituspäiväksi määrättiin toukokuun 24. päivä 1984.
Uusia anomuksia, oikeudenistuntoja, lykkäyksiä ei enää tulisi.
Muutama viikko ennen teloitusta Billy tunsi, että Herra kehotti häntä -
kirjoittamaan uhrin perheelle anteeksipyyntökirjeen.
Kirjoittaa nyt kirje, jossa pyytää anteeksi isän, veljen tai sedän tappamista.
Kirjoitin vain, että jos he voisivat antaa minulle anteeksi, olisin kiitollinen.
Mutta ymmärrän kyllä, jos he eivät antaisi anteeksi.
He vastasivat ja kirjoittivat, että ovat kristittyjä.
He antavat minulle anteeksi.
Kun vastasin kirjeeseen, sain uuden kirjeen.
Kirjoitimme toisillemme viikoittain.
Viimein koitti päivä, jolloin Billy vietiin kuolemanselliin.
Hän viettäisi siellä 72 tuntia. Sitten hänet vietäisiin sähkötuoliin.
Menin vankilanjohtajan toimistoon.
Hän sanoi: "Tässä on teloitusmääräyksesi.
Sinun pitää lukea se. Sitten asia on loppuunkäsitelty.
Mitä haluat, että teemme ruumiillesi?
Voimme haudata sinut tänne. Tai perheesi voi hakea ruumiisi."
Valmistelin omia hautajaisiani.
Billyä alkoi pelottaa, kun hän käveli kuolemanselliin.
Ajattelin teloituksia. Mitä teloitettaville oli tapahtunut.
Kuinka silmät pullistuivat. Hampaat pirstoutuivat.
Iho syttyi palamaan. Kaikki tämä kävi mielessä.
Kysyin Jumalalta niinkö siinä kävisi. Kun sähköä alkaa tulla, kuolenko heti?
Vai jäänkö kitumaan?
Billy yritti pysyä tyynenä. Hän luki Raamattua.
Mutta hänen ajatuksensa kääntyivat pois Jumalasta.
Siellä haisi antiseptisille aineille. Ja palavalle ihmislihalle.
Siellä haisi kuolemalle.
Billy yritti parhaansa mukaan pysyä rauhallisena ja ajatella Jumalaa.
Kirje Billyn ex-vaimolta sai hänet hetkessä raivon valtaan.
Tämä kertoi, että Billy ei ollutkaan poikansa biologinen isä.
Kun olin lukenut kirjeen, tuntui kuin Mike Tyson olisi iskenyt minua vatsaan.
Minusta tuntui, että saan sydänkohtauksen ja kuolen.
Kun Billy yritti panna ajatuksiaan järjestykseen,
Herra puhui hänelle korvin kuultavasti.
"Sinä et kuole, vaan elät, ja julistat Herran suuria tekoja. "
Sanoin, oletko se sinä Herra? Eikö minua teloiteta?
Miten pidän tästä kiinni. Kuinka voin omistaa tämän.
Ja mieleeni tulee, että usko tulee kuulemisesta.
Eli, minun on sanottava se ääneen. Toistelin sellissä: "Jeesus sanoo,
etten kuole, vaan elän. Ja julistan Herran suuria tekoja."
Toistin saman vartijalle.
"Miksi luulet, että jäät eloon, kun ystäväsi kuolevat?" vartia kysyi.
Vastasin:" Jeesus sanoo, etten kuole, vaan elän.
Ja julistan Herran suuria tekoja. "
Vartijat alkoivat valmistella Billyä teloitukseen
kun heidät äkisti keskeytettiin.
Vankilanjohtaja tuli ulos toimistostaan
ja kielsi heitä ajamasta päätäni kaljuksi.
Hän sanoi:" Minulle soitettiin juuri muutoksenhakutuomioistuimesta."
Billyn teloitusta oli lykätty. 7 tuntia ja 15 minuuttia ennen määräaikaa.
Billy ei tiennyt, että uhrin perhe ja jotkut paikallisryhmät
olivat anoneet hänen vapauttamistaan.
Billy oli vankilassa vielä 6 vuotta. Hän pääsi vapaaksi 8.11.1991.
Nykyään hän on naimisissa. Hänet on vihitty papiksi.
Hän matkustaa ympäri maailmaa puhumassa anteeksiannon voimasta.
Hän pitää edelleen yhteyttä uhrinsa perheeseen ja Billy Junioriin.
Kristus antoi minulle anteeksi.
Sama voima ja anteeksiantamus koskee kaikkia.
Ihmiset luulevat, että olen erikoistapaus.
Mutta Jeesus kuoli kaikkien puolesta ristillä.
Ja hän sanoi: "Isä, anna heille anteeksi.
Sillä he eivät tiedä, mitä tekevät."
Kukaan meistä ei tiedä, mitä tekee ilman Jumalan rakkautta ja armoa.
Emme osaa elää elämäämme ilman Jumalan viisautta.
Sanot ehkä, että olet aikuinen. Osaat elää elämääsi. Mutta niin ei ole.
Jumala ei tarkoittanut meitä elämään ilman yhteyttä häneen.
Kun Jumala loi Aatamin, hän puhalsi tähän hengen.
Ja Aatamista tuli elävä sielu. Ja Aatami eli Jumalan hengesta.
Jumala haluaa yhä, että me eläisimme hänen hengestään.
Ja siksi hän lähetti poikansa Jeesuksen Kristuksen.
Että meillä olisi Jeesuksen kautta yhteys Kaikkivaltiaaseen Jumalaan.
Sillä ei ole väliä, mitä olet tehnyt. Ei ole liian kauheita syntejä.
Jeesuksen veri pesee ne kaikki puhtaaksi. Saatat sanoa,
ettet ole koskaan tehnyt mitään pahaa. Olet hyvä ihminen.
Jos emme ole Kristuksessa, emme ole hyviä.
Olemme kaikki syntyneet syntisiksi. Me kaikki tarvitsemme Jeesusta.
Olet ehkä tilanteessa, jossa viimeiset hetket ovat käsillä.
Saatat sanoa Jumalalle, että on jo liian myöhäistä.
Koskaan ei ole liian myöhäistä.
Jumala on uskollinen. Hän ei petä sinua.
Anna elämäsi hänelle tänään. Victor!
Paljon kiitoksia, Kathy. On aika lopettaa tämä ohjelma.
Mutta ensin pari rohkaisun sanaa.
Tehkää elämässänne oikeita valintoja.
Väärintekeminen ei ole koskaan oikein. Toimikaa oikein.
Kaikki alkaa siitä, että annatte elämänne Jeesukselle.
Ja elämänne ei koskaan enää ole samanlaista.
Lopetamme tänään LeCraen lauluun "Älä tuhlaa elämääsi".
Ensi kertaan! Näkemiin! Ja siunausta!
Monet pelkää kuolevansa
Mut mun kysyttävä on, mä miksi täällä oon
Tuhlaanko elämää? Sen merkittävä jotain on
Jos Jeesus totta on, mitä mä teen?
Sun tulee lukea Luuk:15
Sanoi Paavalikin, jos elä hän ei, me elämä tuhlataan
Joka päivä mä näyttää yritän
Hän enemmän on kuin kaikki kaunokaiset maan ja synnit.
Se ei oo valhetta. Meidät häntä varten luotiin
Häntä varten valittiin, pelastettiin.
Ylistämään Isää. Ja vähäisempi kelpaa ei.
Me häntä siunataan ja maailmalle hänestä kerrotaan.
Hän ylösnoussut on. Nyt mulla Kristus on ja parrannus
Ja jos et sitä huomaa voit mua jarruttaa
Mä elämäni menetin Ja rahat, auto ulos viskasin
Ja Kristuksen saavutin.
Ne mulle mitään tarjonneet ei kestävää.
En haluu tuhlata mun elämää...
En haluu...
En haluu tuhlata mun elämää...
Jos mietit mitä elämällä tehdä haluat
Jos sä paljon tienaat, muista ne rahat Jumalan on
Ei autos elämässäs tärkeintä oo Tai vaattees, työsi, ihosi väri
Me Kristukselle kuulutaan
Jos sulle tärkeintä työsi on sun rahat joilla auton saat
Sil elämä on Kristus sen sanoi Paavali
Ja kuolema on voitto
Sun rahat, vaimo, kyvyt, aikakin
Vain lainaa on. Vain Jeesus Jumala on
Siks Jeesuksesta riimitän
Kääntänyt: Anna Voionmaa