o
Käännekohta
Tervetuloa seuraamaan ohjelmaamme, joka voi muuttaa elämänne!
Tapaamme sangen mielenkiintoisia henkilöitä!
He astelevat uutta polkua ja laulavat uutta laulua.
Aivan niin! Kuulette kaksi tarinaa perinpohjaisesta muutoksesta!
Tulossa ohjelmassa:
Mies löytää vapauden erikoisessa paikassa -
vankisellissä.
Kuoleman portilla seisova mies saa uuden mahdollisuuden.
Ensin puhumme kuitenkin maailman puhutuimmasta kielestä.
Sen valtakausi saattaa kuitenkin päättyä pian.
Yhä useammat pitävät tulevaisuuden kielenä erästä toista kieltä.
Saatetaanko englanti syöstä kansainvälisestä valta-asemastaan?
Ole hyvä, Laura Robertson!
Näillä esikoululaisilla on samat oppitunnit kuin muullakin USA:ssa.
Erona on se, että Washington D.C.:n Yu Ying -koulussa opetetaan kiinaa.
Nämä lapset oppivat sekä englannin että mandariinikiinan kielen.
Vanhempia viehättää se, että nämä kaksi kieltä ovat opetuskielinä.
Rehtorin mukaan kiinan opiskelu kannattaa aloittaa varhain.
Pienet lapset oppivat kieliä äärettömän helposti.
Heillä ei ole ennakkokäsityksiä kielistä.
He ovat erittäin avoimia oppimistilanteessa.
Lapset ovat olleet kuin pesusienet näinä toimintamme kuutena viikkona.
He käyttävät kieltä yhä useammin oikein.
Mary Shaffnerin mukaan myös lasten vanhemmat haluavat oppia kiinaa.
Monien vanhempien toivomat oppitunnit aloitetaan pian.
Kiinan vaikutusvallan kasvaessa miljoonat haluavat oppia kiinaa.
Arvioiden mukaan vuonna 2010 yli 100 miljoonaa -
opiskelee kiinaa toisena kielenä.
Monet opiskelevat Kiinan valtion perustamissa Kungfutse-opistoissa.
Niitä on yli 200 ja ne sijaitsevat 66:ssa eri maassa.
Niiden tehtävä on edistää kiinan kielen ja kulttuurin tuntemusta.
Ellen Palancan mukaan opistojen suosio on merkki Kiinan noususta.
Kehittyvä maa vahvistaa näin sen kielen ja kulttuurin tuntemusta.
Yli 2000 oppilasta on valmistunut näinä kahtena toimintavuotena.
Pia Lim Castillo tarvitsee kiinaa kirjoittaessaan ruoka- ja matkakirjoja.
Kieli on auttanut ymmärtämään kiinalaista verenperintöä.
Minun on tunnettava itseni yksilönä ja kulttuurini edustajana.
Monet uskovat kiinan kielen taidon edistävän urakehitystä.
Pia Lim käyttää mandariinikiinaa kiinalaisten asiakkaiden kanssa.
Kiinalaisten määrän kasvaessa uskon kiinantaidolleni olevan kysyntää.
Kiina on myös tulevaisuuden maa.
On tärkeää osata kiinaa, koska niin monet maailmassa puhuvat sitä.
Pearl Parel aloitti kiinanopinnot 8-vuotiaana Taiwanissa.
Olimme isän kanssa liikematkalla.
Isällä ei ollut tulkkia. Hän pyysi minua opiskelemaan tulkikseen.
Useat täällä pitävät kiinantaitoa äärimmäisen tärkeänä työelämässä.
Kiinantaito auttaa minua isän minulle toivomassa ammatissa.
Lisäksi haluan oppia Kiinan kulttuuria.
Kiinan oppiminen nyt auttaa saamaan työtä Filippiineillä ja muulla.
Kiinan kielihän yleistyy.
Panamassa on jopa ehdotettu kiinaa pakolliseksi julkisiin kouluihin.
Firman Chan ei kuitenkaan usko lakiehdotuksen hyväksymiseen.
Hänen johtamassaan koulussa kaikki opiskelevat kiinaa.
Muualla kuin Kiinassa on jo nyt erittäin vaikea palkata opettajia!
Se olisi miltei mahdotonta, jos kiinasta tehtäisiin pakollinen.
Jo englanti tuottaa täällä vaikeuksia!
Panamalaiset haluaisivat silti innokkaasti oppia kiinaa.
Kouluun onkin pitkä jonotuslista.
Uskomme, että 10:ssä vuodessa kiina kuroo umpeen englannin etumatkan.
Toisten mielestä kiina ei horjuta englannin asemaa lähivuosina.
Kiina ei varmaankaan syrjäytä englantia.
Se ja englanti voivat yhdessä olla tasaveroiset kansainväliset kielet.
Kiinaa ollaan innostuneita oppimaan sen tulevasta asemasta huolimatta.
Tämä ei ole ollenkaan kaukaa haettua, Kathy, -
minun 14-vuotias poikani valmistautuu kiinan opiskeluun.
Hän ei välitä ranskasta eikä espanjasta.
Meillä pitää olla selkeät suunnitelmat 2000-luvulle.
Tämä koskee niin liike-elämää kuin myös herätysliikettä.
Maailma muuttuu niin nopeasti.
Kiinasta on tullut kaupan ja rahoitusalan ylivertainen keskus.
Apua toivovan pitää suhtautua mandariinikiinaan hyvin vakavasti.
Aivan.
Aiotko sinä, Kathy, aloittaa kiinan opinnot?
Minulle itselleni se on varmaan liikaa.
- Lapseni aloittavat! Minä opin sitten heiltä.
Seuraavaksi ammattirikollinen saa uuden työn ja loistavat työedut!
Lisätietoa ohjelmasta osoitteessa www.TurningPointZone.com.
Kirjoittakaa meille, kysykää meiltä tai kertokaa oma tarinanne!
Odotamme yhteydenottoanne!
Katso, seison sydämesi ovella ja koputan.
Voit olla rikas tai köyhä, puhua mitä tahansa kieltä.
Voit asua missä tahansa.
Tulen jokaisen miehen, naisen ja lapsen luokse.
Ainoa toiveeni on tuntea sinut ja että sinä tuntisit minut.
Sinä päätät, päästätkö minut sisään.
En koskaan tule väkisin elämääsi.
Elän niiden kanssa, jotka kutsuvat minut sisään.
He saavat iankaikkisen elämän.
Joku koputtaa sydämesi ovelle. Hänen nimensä on Jeesus Kristus.
Kutsutko Hänet sisään?
Tervetuloa jälleen seuraamme!
Vankilan kalterit olivat osa James Baileyn arkea.
Hänet joutui toistuvasti vankeuteen huumeiden myynnistä ja käytöstä.
Pian lukkojen takana oli jo kulunut lähes puolet elämästä.
Eräänä päivänä hän päätti kuitenkin jättää vankilaelämän taakseen.
James Bailey, Floridan Jacksonvillestä -
on viettänyt puolet elämästä vankilassa huumerikosten takia.
Vankilassa ajatukset ovat olleet ristiriitaisia.
Rikoksia ei halua lopettaa - silti syvällä sisimmässä haluaa.
Jamesin kasvatti hänen yksinhuoltaja äitinsä,
jonka aika kului elantoa ansaitessa.
Jamesille jäi runsaasti aikaa hankkiutua vaikeuksiin.
13-vuotiaana hän oleili alkoholia ja marihuanaa käyttävien seurassa.
Minullekin tarjottiin marihuanaa, otin sitä ja -
marihuanan poltosta tuli osa elämääni.
Rahat uuteen harrastukseen saatiin varastamalla ja huumeita myymällä.
Lopulta, 18-vuotiaana, hänet pidätettiin ensimmäisen kerran.
Hän vietti yön vankilassa.
Kun sisäänkirjausta alettiin tehdä, aloin ymmärtää, että tämä on totta.
Jamesille langetettiin ehdollinen rangaistus.
Se ei estänyt jatkamasta huumeiden myyntiä entistä enemmän.
Hänen osuutensa oli 3000 dollaria päivässä.
Rahaa tuli niin paljon, että sitä oli joka puolella.
Sitten sattui virhe; James teki huumekaupat valepoliisin kanssa.
Tuomio oli puoli vuotta vankeutta huumeiden hallussapidosta.
James päätti sopeutua nopeasti uuteen ympäristöönsä.
Olin kuullut, että tuomittuja raiskattiin ja hakattiin.
Minun oli kohdeltava jotakuta väärin.
Oli annettava esimerkki, jotta itseäni ei olisi hyväksikäytetty.
Ironista kyllä Jamesin tuominnut järjestelmä oli sama, joka -
teki helpoksi huumeiden saamisen ja käyttämisen vankilassa.
Jos tiesi, miten toimia, huumeet tuotiin vankilaan.
Jos on tarpeeksi rahaa, voi tehdä ja saada mitä tahansa.
James oli vankilassa seuraavien 13 vuoden aikana kolme kertaa.
Se oli kuin peliä.
Opin muokkaamaan järjestelmää, jonka olisi pitänyt muokata minua.
Pelkona oli loppuelämä vankilassa pääsemättä elävänä irti kierteestä.
Viimeisen kahden ja puolen vuoden tuomion aikana hän murtui.
Väsyin ystävieni kuolemiin ja vankilatuomioihin.
Väsyin menemään vankilaan.
Väsyin ajatukseen, että saattaisin itse kuolla.
James pyysi Jumalaa auttamaan häntä.
Annoin elämäni Herralle vankilassa. Olin polvillani sänkyni vieressä.
Itkin ja sanoin: Jos todella olet olemassa, ilmaise itsesi.
Haluan tuntea Sinut.
Niin Jumala ilmaisi itsensä, tuli sisimpääni ja kosketti elämääni.
James alkoi lukea raamattuaan joka päivä.
Kristus alkoi uudistaa ajatteluani. Elämäni alkoi muuttua.
Kaikki minussa ponnisteli Kristusta kohti.
Janosin Kristusta enemmän kuin huumeita.
Vankilasta päästyään James asui Pelastusarmeijan majoituksessa.
Siellä hän tapasi nuoren naisen, josta myös tuli kristitty ja -
myöhemmin Jamesin vaimo.
Nyt Jamesin perhe kuuluu kirkkoon, joka auttaa kasvamaan uskossa.
Pystyn nojaamaan Jumalan sanaa.
Saan olla sellaisessa seurassa, joka välittää ja ohjaa.
James ei ole käyttänyt huumeita kahdeksaan vuoteen.
Hän on aktiivinen kirkon jäsen ja työskentelee autojen parissa.
Olipa James työssä tai perheensä kanssa,
tärkeintä hänelle on olla lähellä Jumalaa.
Jumala, jonka nyt tunnen, on aina ollut kanssani.
Hän suojasi myös vaikeuksissani; siksi seison tässä selväjärkisenä!
Siksi ymmärrän nyt Hänen ohjaavan elämääni.
Tärkeintä, mitä Jumala teki, oli se, että Hän pelasti minut.
Olen nyt vapaa - vapaa Jumalassa ja myös vapaa yhteiskunnassa.
Jumala on kanssasi elämäsi eri tilanteissa.
Vaikka olisit sotkenut elämääsi vuosia, voit aina aloittaa alusta.
Mutta on tehtävä jotakin. On päätettävä muuttua.
Sinun ei tarvitse puhdistaa itseäsi - yksin et siihen pystyisikään.
Päätä kääntyä, uskoa, seurata ja palvella Kristusta.
Jeesus puhuu tuhlaajapojasta Luukkaan 15:ssä luvussa.
Hänen laillaan voit sanoa: Isä, olen huolettomasti unohtanut Sinut.
Olen tuhlannut antamasi rikkaudet.
Huudan nyt puoleesi tuhlaajapojan tavoin.
Olen tehnyt edessäsi syntiä. Anna minulle anteeksi, armollinen Isä!
Päästä minut luoksesi!
Herra odottaa sanojasi kietoakseen rakastavat kätensä ympärillesi.
Psalmissa sanotaan: "Autuas se mies, joka ei vaella jumalattomain neuvossa -
eikä astu syntisten teitä eikä istu, kussa pilkkaajat istuvat."
James Bailey on kokenut sen itse.
Nyt hänellä on perhe ja hän tekee rehellistä työtä.
Uusi elämä odottaa sinuakin. Mikään ei ole Jumalalle liian kauheaa.
Hän antaa anteeksi, jos katumus on aitoa.
On vain tunnustettava suullaan, että Jeesus on Jumalan poika, -
joka kuoli ristillä syntiesi takia.
Hänen vuodatettu verensä vapautti sinut synnistä ja häpeästä.
Pyydä Jeesusta elämääsi tänään ja aloita täysin uusi elämä!
Sen tehtyäsi kuulisimme mielellämme tarinasi!
Käy sivustollamme tai soita tauon aikana ruudussa näkyvään numeroon!
Ole hyvä, Kathy!
Tauon jälkeen tapaatte miehen, joka todella tarvitsi uuden elämän!
Hän miltei menetti elämänsä!
Antakaa lasten tulla minun tyköni, älkää lähettäkö heitä pois!
Taivasten valtakunta kuuluu lasten kaltaisille!
Katsokaa lapsia, heiltä voitte oppia, jos teillä on silmät nähdä!
Totisesti sanon teille, jos ette lasten lailla ota vastaan -
taivasten valtakuntaa, ette pääse sinne sisälle!
Kun Jeesuksesta tulee vapahtajamme, olemme Herran lapsia.
Uskallatko luottaa Häneen?
Jim Anderson todella tietää, mitä tarkoittaa elää päivä kerrallaan.
Hänelle ovat kallisarvoisia päivät, jotka hän jakaa perheensä kanssa.
Hänelle mikään ei enää ole itsestäänselvää.
Kuten useimmat meistä, hänkin uppoutui aiemmin työhönsä.
Mutta sitten yllättäen musertava kipu katkaisi hänen toimensa -
kohtalokkaasti. Tässä Jimin tarina.
- Nyt!
Tunsin liukenevani pois.
Sitten näin valkoisena hohtavaa valoa.
Jim Anderson oli kuolemassa vakavaan sydänkohtaukseen.
Oireita oli ollut vain kerran vuotta aiemmin.
Lääkäri oli pitänyt niitä työpaineisiin liittyvinä.
Jim oli tehnyt 12 tunnin työpäiviä jätevedenpuhdistamon valvomossa.
Mutta nyt Jim tiesi, että kyse oli paljon vakavammasta asiasta.
Lepäsin makuuhuoneessa ja yhtäkkiä tunsin valtavaa kipua rintakehässä.
Kipu säteili alas käsivarteen, ylös kaulaa pitkin.
En pystynyt vetämään henkeä.
Huusin tytärtäni. Minun olisi päästävä sairaalaan, en selviäisi.
Hänen valtimoonsa työnnettiin pallokatetri ja tila vakiintui.
Hän jäi odottamaan sydämen siirtoa.
Kaksi päivää myöhemmin hänen sydämensä pysähtyi.
Näin kaikkien ryntäävän huoneeseen. Kuuloni ei toiminut.
En kyennyt tuntemaan käsivarsia.
Tuntui siltä kuin olisin ollut veden alla.
Silloin aloin rukoilla. Tiesin kuolevani.
En rukoillut pelosta, vaan rukous tuli sydämän pohjasta.
Rukoilin, että perheestäni pidettäisiin huoli.
Sitä rukoilin. Ympärilläni pimeni, kunnes oli sysimustaa.
Sitten näin kaukaisuudessa valkoisen valon.
Se oli kaunis!
Se oli sokaiseva, mutta puhdas ja täydellinen!
Kun lähenin valoa, näin, että sen ulkoreuna alkoi kipunoida.
En tiennyt, mitä se oli.
Lähempänä näin, että rukousten sanat kiersivät valoa.
Sanat hajosivat ja sulautuivat valoon.
Minäkin putosin valoon.
Seuraavaksi tunsin olevani turvallisessa ja varmassa sylissä.
Se tuntui ihmeelliseltä! Se tuntui kuin täydelliseltä rakkaudelta.
Seuraavaksi katselin alas huoneeseen, missä ruumiini oli.
Näin, miten kaikki elvyttivät minua. Kuulin heidän puheensa.
Kaksi sairaanhoitajaa katsoi ovelta huoneeseen.
Toinen sanoi toiselle: "Miksi he yrittävät noin kovin? Mieshän on -
kuollut. Vaikka he onnistuisivat, hänhän jäisi aivokuolleeksi!"
Toistin hänelle myöhemmin nuo sanat ja hän melkein pyörtyi!
Sitten ajattelin itsekseni, että missähän Debbie on.
Siinä samassa olin huoneessa, jossa hän oli.
Rukoilin "Herra, hän on Sinun" ja sitten lopetin.
Tiesin, että vain sillä tavalla saisimme hänet takaisin -
jos Jumala niin halusi.
Kun Debbie rukoili, voin ikään kuin lukea hänen kasvoiltaan kaiken.
Hänen kasvoiltaan näin koko elämämme kaikki vaiheet.
Näin ensitapaamisemme, avioliittomme, lasten syntymät.
Näin kaikki jakamamme tunteet.
En vain voinut jättää häntä!
Rakastan Sinua niin paljon, mutta anna minun elää, huusin Jumalalle!
Minun vaimoni ja lapseni tarvitsevat minua niin paljon!
Anna minun palata takaisin!
Lääkärit ja sairaanhoitajat eivät luovuttaneet.
He antoivat Jimille niin monta sähkösokkia, että rinnan iho paloi.
Sitten lääkärit kuulivat sydämen alkavan lyödä.
Palasin kivun maailmaan. Sain niin monta sähkösokkia.
Oli kuin olisin palannut toimivaan elimistöön.
Kuuloni alkoi toimia, kuulin heidän sanovan: "Uskomatonta, hän elää!"
Kysyin kuulevatko he, mitä sanon.
Vedin ensi kertaa henkeä. Tietääkö kukaan, miltä kuusama maistuu?
Ensihenkäys maistui aivan kuusamalta! Se oli niin makea!
Se oli niin suurenmoinen! Voin vain kiittää Jumalaa!
Jim oli taas elossa, mutta hänen sydämensä ei toiminut kunnolla.
Hänet päätettiin laittaa koomaan, jotta elimistö voisi toipua.
En pystynyt puhumaan hänen kanssaan moneen päivään.
Jim oli seuraavat 17 päivää teho-osastolla.
Hänen sydämensä pysähtyi vielä monta kertaa.
Joka kerta Jeesus kysyi häneltä saman kysymyksen.
Niinä peräkkäisinä kertoina, kun vastustin liukumista valoon, -
Hän kysyi: "Oletko varma, että haluat tätä?"
Joka kerta pyysin päästä takaisin.
Jim heräsi koomasta.
Sydämen toiminta parani 30%:iin aiemman 5%:n sijasta.
Hän ei enää tarvinnut uutta sydäntä.
Toipuminen kesti kauan.
Pohjimmiltaan oli kuitenkin hyvä taas kuulla hänen äänensä.
Hän sai sydämentahdistimen rintaansa.
Jim pääsi kotiin juuri sopivasti tyttärensä lakkiaisiin.
Eräs lääkäri antoi hänelle elinaikaa vuoden.
Siitä on nyt kulunut yli seitsemän vuotta!
Olemme nyt läheisempiä - niin paljon läheisempiä.
Puhumme nyt asioista.
Kaikki tarpeellinen saadaan tehtyä.
Emme keskity mitättömiin asioihin.
Jim tietää, että päivät perheen kanssa ovat Jeesuksen siunausta.
Yritän todistaa Jeesuksesta ainakin yhdelle ihmiselle joka päivä.
Kerron, että kyse ei ole minusta.
Kyse on heidän elämästään.
Kerron, että Jeesukseen voi turvata.
Jeesus rakastaa heitä.
Mikä ihmeellinen tarina!
Mistä elämässä oikein on kyse? Rahasta? Tavaroista?
Urista ja titteleistä? Asioista, joita tavoittelemme niin kovasti?
Niistäkö elämässä on kysymys?
Vai onko sittenkin kyse ihmisistä; keitä olemme ja miten elämme!
Harvat saavat mahdollisuuden palata elämään kuten Jim.
Raamatun mukaan ihmisen on kuoltava kerran ja sen jälkeen tulee tuomio.
Niinpä kysyn uudelleen, mistä elämässä on kyse?
Jos kuolisit tänään, missä viettäisit iäisyytesi?
Iäisyys ei koskaan lopu. Siksi se on hyvin tärkeä.
Älä viivytä päätöstä antaa elämäsi Jeesukselle.
Jossainhan iäisyys on pakko viettää.
Ole hyvä, Victor!
Olemme nähneet kaksi todella vaikuttavaa tarinaa!
Mies kävelee pois vankilasta ja jättää entisen taakseen.
Toinen mies kuolee ja elää kertoakseen siitä.
Mitä teet kuultuasi nämä tarinat?
Toteatko vain: "Olipa hienoa!" ja unohdat tarinat?
Vai tutkiskeletko tarinoita sydämessäsi ja opit niistä?
Mitä teetkin, se voi olla ratkaisevaa. Toimi viisaasti!
Päätämme lauluun "Millaista elämä olisi".
Näkemiin meiltä kaikilta! Jumalan siunausta!
Näkemiin!
Olisinpa enemmän kuin olen, -
oletko koskaan tuntenut samoin?
Jos minun olisi kerrottava totuus, minun olisi varmaankin sanottava, -
että kaiken tekemäni ja tekemättä jättämäni jälkeen -
tunnen olevani vähemmän, kuin miksi minut tarkoitettiin.
Entä jos voisin korjata itseni; ehkä sitten pääsisin vapaaksi.
Voisin yrittää olla sellaisten kaltainen, -
joilla on asiat paljon paremmin kuin minulla.
Minun olisi muistettava, että -
kun olen heikoimmillani, ymmärrän selvimmin, että -
rampa käveli, mykkä puhui, sokeat silmät näkivät -
että aurinko nousee Hänen ajallaan,
Hän tuntee syvimmän toivottoman kaipuumme.
Maailman odottaessa Hän haluaisi palavasti toteuttaa sen unelman.
Millaista elämä olisikaan, jos antaisimme Jeesuksen elää meissä?
Mitä, jos voisi nähdä itsensä toisen silmillä?
Mitä, jos voisi kuulla totuuden kaikkien vanhojen valheiden sijaan?
Mitä, jos tuntisi sisällään sen käden voiman, joka loi -
maailmankaikkeuden? Silloin ymmärtäisi, että -
rampa käveli, mykkä puhui, sokeat silmät näkivät -
että aurinko nousee Hänen ajallaan,
Hän tuntee syvimmän toivottoman kaipuumme.
Maailman odottaessa Hän haluaisi palavasti toteuttaa sen unelman.
Millaista elämä olisikaan, jos antaisimme Jeesuksen elää meissä?
Meidän kaikkien sydän palaa sisällämme, -
koko elämämme olemme kaihonneet jotain enemmän.
Joten laskekaamme elämämme -
Hänen eteensä, joka antoi henkensä puolestamme.
Rampa käveli, mykkä puhui, sokeat silmät näkivät -
että aurinko nousee Hänen ajallaan,
Hän tuntee syvimmän toivottoman kaipuumme.