PÖÖRDEPUNKT
Teret ulemast Pöördepunkti. Tore, et olete meiega. -Tore, et vaatate
põnevat ja usku ehitavat saadet. Täna vaatame mõne inimese elu,
kes on teekonnal. Me nimetame seda tänapäeva väljarändeks.
Tulekul:
Üks mees põgeneb ahastusest. Kuidas jooksja võidab elujooksu.
Ühe fotograafi nägemus varjatud tänapäeva väljarändest. Juba
aastaid on ta pildistanud traagilisi sündmusi aafriklastest,
kes rändavad paatidega Euroopasse- paika, mis paljude jaoks on
tõotatud maa. Iga pilt räägib lugu meeleheitest, eraldatusest,
hirmust ja katteta lubadustest. Näete esimest osa sellest loost.
Hoolimata paljudest aastatest on emotsioonid, mida tunnen, samad.
Ma pabistan, sest kunagi ei tea mis võib juhtuda.
Täna saabus 38 immigranti paadiga. Fotograaf on tunnistajaks Aafrika
põgenike saabumisele. Tema fotodest on saanud ainulaadsed tunnistused
ning need ilmuvad ajalehtede esi- kaantel.
Ma näen inimesi suremas. Näen neid ....
Näen neid saabumas väikeste paatidega ja asi pole paranenud.
Tõsi ta on-need, kes saabuvad, saavad kuivad riided. Aga kes
surevad, saavad seda, mida viis aastat tagasi-mitte midagi.
Ta ise immigreerus 20 aastat tagasi ja on eriti
tundlik Aafrika immigrantide teema suhtes.
Tunnistajaks olemine on vorminud isegi tema vaadet maastiku suhtes.
Saare elanikud on äärmiselt tundlikud sellele, kuidas valitsus
kõigesse suhtub. On erinev kas vaadata seda nende vaatenurgast
või põgenike vaatenurgast.
Üks raskemaid kogemusi on tal Antonio Ferraraga, kes
kasvas üles kalameeste peres.
Me ei tea paatide arvu, teame vaid neid, kes randuvad. Aga
kuhu jäid need, mis ei randunud? Enamik õnnetusi juhtub sellepärast.
Merevesi teeb seda. Kui vesi pääseb sisse, läheb paat põhja.
Sellel paadil vedas ikka väga.
Lähme Isse juurde. Tema elab siin juba üle aasta. Tema pääses
paadihukust 12. nov.2004.a.
Ta oli väikse paadi peal, kus oli 40 põgenikku. Paanikas ja
segaduses hukkus 11 inimest.
Me hoiame ühendust kahega, kes pääsesid 28-sast. See mees on
üks nendest. Aasta möödudes on ta asukohaks põhja Hispaania.
Kuulsin hääli. Keegi karjatas, paat raksatas ning valvur hüüdis valust.
Kedagi näha polnud, aga hääled kõlasid. Seda ei oska kirjeldada.
Need olid ellujäämise karjed, mis aga peagi sumbusid.
Arvasin, et suren. Ma ei osanud ujuda ja arvasin, et nüüd on lõpp.
Aga võimas Jumal päästis mu. Ma annan Talle tänu.
See oli kohutav olukord. Palju inimesi riskib oma eluga neis
paatides. Ja mille nimel nad surevad? Nad tahavad sama mis
mina-töötada. Ma tulin siia tööle, mitte kedagi röövima.
Isse on oma paberid korda saanud. Ta jagab korterit teiste pääsnutega.
Tehes juhutöid, saadab ta võimaluse korral raha perele.
Euroopas on raske. Kui ma räägin oma perele Malis, et mul on raske
neile raha saata, siis nad ei suuda seda uskuda. Neil on surve
öelda, et sa pead meile raha saatma, sest me vajame sinu abi.
Tulles tagasi, näete, kuidas Juan rändab Hispaaniast Malisse,
et kohtuda Iisse perega ning näete ka kui ohtlik on see teekond
üle ookeani. Naaseme kohe.
Soovides rohkem teavet saate kohta, küsida midagi või jätta teadet,
saate seda teha internetis. www.TurningPointZone.com
Soovime sinust kuulda!
Päikesetõusust alates...
Kuni selle loojanguni...
Kiidetagu Issanda nime rahvaste seas!
Kiida Tema nime rahvaste seas, sest rõõm Issandas on sinu jõud!
Teretulemast tagasi Pöördepunkti. Viimase kümne aasta jooksul on
rohkem kui 30 tuhat aafriklast randunud Kanaari saartele, et
leida tõotatud maad Euroopas. Paljud on surnud vetes, mis lahutab
Aafrikat Hispaaniast. Need, kes kohale jõuavad, kohtavad
eest suuri raskusi. Näete teist osa tänasest loost, kus Juan
Medina kohtub ühe ellu jäänud põgeniku perega.
Mali pealinn Bamako.
Otsustanud sõita Malisse, võtsin kaasa laevahuku fotod.
Nelja tunni kaugusel pealinnast on Fana, küla, kus elab Isse
perekond. See on väga vaene piirkond. Kogu pere elab agri-
kultuurist. Masinaid on vähe. Ja puuvilla hind turul on pea olematu.
Isse pere, kus on rohkem kui 15 liiget, tahab näha fotosid.
Need fotod muudavad meid kurvaks. Me palvetasime tema eest ning Jumal
on vastanud. Kui Isse lahkus, olime mures aga täna oleme rõõmsad,
sest Jumal on meid kuulnud ja Isse on pääsenud. Isse pere
palved on ta päästnud...
Olen väga kurb...
Ei suuda rääkida, sest olen endast väljas...
Isse saadetud rahast on suur abi. Me oleme tänulikud. Ostsime
toitu, ravimeid ja maksime kahe tüdruku pulmade eest.
Me oleme väga vaesed ja sellepärast peavad meie lapsed imigreeruma.
Lõikus, mis vihmaperiood sisse toob, pole piisav. Meil tuleb
lahkuda Hispaaniasse, sest me oleme vaesed, me ei ela siin ära.
Väljarände lahendus pole kõrgema müüri ehitamises, see on selles,
et lubada kõigil areneda, et nad võiksid väärikalt elada, et
kõigil oleks mingi lootus tulevikuks.
Päris ahastav olukord. -Iga kord, kui ma seda lugu kuulen, murdub
mu süda, sest mitmed paigad Aafrikas on imelised. Ja siin on
süüdi valitsuse korrumpeeritus. Aga meie saame mitmes osas abiks
olla Aafrika kirikule. Ja hoolimata nendest surmades, rändab pea
iga kuu inimesi välja. -Selle olukorra eest tuleb palvetada, sest
Jeesuses Kristuses on alati lootust. Pärast väikest pausi
näete Burundi jooksjat päästmas ennast põlenud sõprade keskelt.
Läksin segi, sest vaatasin neid inimesi suremas ja ootasin oma
korda. Teadsin, et suren.
Vaata, Ma seisan sinu südame ukse taga ja koputan.
Ma tulen iga mehe, naise ja lapse juurde. Mu sooviks
on sind tunda ja, et sina võiks tunda Mind. Keegi koputab sinu
südame ukse taga. Tema nimi on Jeesus Kristus. Kutsud sa Ta sisse?
Tere tulemast tagasi Pöördepunkti. Ühel päeval oli Gilbert Tuhabonye
elu normaalne Burundi külas. Kui tema president tapeti tutside
poolt, pääses otsekui põrgu lahti. Ta jooksis hirmus
kuuma tuha eest elu kiiremat jooksu. S. Brown räägib sellest.
Gilbert Tuhabonye on Texase jooksu instruktor. Üle 200 jooksja
treenib tema käe all. Ta on oma kodumaal Burundis üks kiiremaid
jooksjaid ning treenib 2010 aasta olümpiaks. On aga raske arvata,
et mõne aasta eest, tuli tal joosta elu eest. Seda tutsi olemise tõttu.
-Kujutlege Gilberdit jooksmas pimeduses, omades kolmanda
astme põletust kealalt jalgadeni ja teda ajavad taga 50 meest, käes
need. Olles 18-aastane, valiti hutu hõimu liige Melchior
Ndadaye Burundi presidendiks. Peagi tapsid tutsidest sõdurid.
Järgmisel hommikul tahtis Gilbert koos sõpradega kooli
minna, aga need hakkasid teda ähvardama. -"Me lõikame su kõri läbi."
Küsisin: "Miks?" "Sest president on tapetud tutside
poolt ja me tapame nüüd sinu." -Varsti kogunes hutusid üha
rohkem ja nad muutusid agresiivseks. Gilbert teadis, et tal tuleb kaduda.
Jooksin ja teised tulid kaasa, et võiksid pääseda aga sattusime
lõksu ja meid sunniti kooli tagasi minema. Koolis lõigati mõnel
sõrmed ära, teisel raiuti kõrvad, peksti... -Koos koolikaaslastega
seoti nad köitega üksteise külge. -Polnud lootustki põgeneda. Hääl
ütles mulle: "Sinuga ei juhtu midagi." -Hutud sundisid Gilbertit
ja tema klassikaaslasi riided seljast võtma. Seejärel juhtisid
neid majja, kus tahtsid nad elusalt põletada. -Me olime alasti.
Meile anti valida: kas sureme tules või väljaspool maja,
kus nad hakiks meid tükkideks. -Gilbert vaatas, kuidas üks tema
sõber tükeldati matšeetega. -Teda tükeldati, see ajas mind tigedaks.
Ma läksin majja ja kuulsin häält: "Mine sisse!" Ma teadsin, et
maja pannakse põlema, aga ma läksin sisse. Olles majas, said
nad vihaseks ja süütasid tule. -Ta oli tunde tule sees. -Kõik surid.
Vaatasin, et sõbrad on surnud. Mina ikka elasin.
Läksin segi, sest vaatasin neid inimesi suremas ja ootasin surma.
Teadsin, et suren. -Gilbert mattis ennast põlend
sõprade luude alla. Kuigi ta keha põles, jäi ta sinna, lootuses,
et teda ei avastata. Siis... -Kuulsin häält, mis oli väga
tugev: "Sinuga ei juhtu midagi!" -Ta mõistis, et tulest on
pääsemiseks vaid üks viis. -Jumal ilmus mulle sellel ööl.
Kui teised surid, rääkis Püha Vaim minuga: "Midagi ei juhtu sinuga."
Olles tules, pidin paluma andestust. Sa küsid endalt,
et miks sa siin oled, mis saab edasi? Mida Jumal tahab, et
ma teeksin? Ma palusin Temalt andestust ja jõudsin otsusele, et
pean oma elu muutma. Pean pühendama elu Jumalale. Ütlesin:
"Jumal mul on palju patte, andesta!" -Tule sees andis Gilbert oma elu
Jumalale. Ning imeliselt avanes talle pääsetee. Ta lõhkus surnud
tüdruku luuga aknaklaasi ning roomas välja. -Mõelda vaid, nad
ootasid mind, ootasid, et keegi majast väljub, aga nad ei näinud
mind, nad ei näinud mind. Ootasin ja vaatasin ja sain värsket õhku
ning hakkasin jooksma, teadmata, et mu selg põleb. Jooksen ja näen
leeki enda taga, see hirmutas mind. Samal ajal hakati hüüdma: "Keegi
on elus!" Hääled teatasid kõigile minu olukorrast. Mina jooksin,
hirmu täis, selg põleb, samas teadsin, et keegi ei saa mind kätte.
Ta kukkus kraavi. Teisel pool olid hutud ning ta pidi otsustama,
kas jääda sinna ja hukkuda või võidelda. -Hutud ajasid teda taga,
aga ta oli liiga kiire. Nad hargnesid ja üks sattus paika,
kus Gilbert ennast varjas ning kukkus ka sinna kraavi. -See mees
oli ligi kahe meetrine, raske tüüp. Nagu Chuck Norrise filmis, ma tegin
selle mehe vagaseks. -Mis sa tegid? -Tapsin ta ära. Ma ei ole
uhke selle üle, et ta tapsin, aga ma kaitsesin ennast, sest tema
tahtis mind tappa. -Gilbertil õnnestus pääseda haiglasse pakku.
Viimaks leidis sõjavägi ta sealt ja viis ohutusse paika.
Pärast kolme kuud paranemist, mis oli täis valusid, hakkas ta jälle
jooksma. Ta sai stipendiumi Abilene Kristlikus Ülikoolis
Texases. Ta on abielus ja kahe lapse isa. Ta on kirjutanud raamatu
ning sa võid teda näha igal hommikul kell 5 tegemas seda,
mida ta oskab kõige paremini. Ta treenib ennast ja teisi.
Ma poleks ilma Jumalata hakkama saanud. Jumal on minu elu. Alati
pane Jumal esimeseks. Ja on imeline teada, mida Jumal on
mu elus teinud. Ma sündisin uuesti ja ma tähistan juba 13-ndat
sünnipäeva 23.ndal oktoobril. See on tõesti uus sünd, sest ma
olin suremas ja Jumal tõi mu tagasi. Ära anna ka sina alla.
Kui sa maadled erinevate probleemidega, otsi alati
Jumalat, Tema avab sulle ukse. -Jumal avab sulle alati ukse.
Täna tõime teieni kaks väga rasket lugu. Me ei taha teid sellega
masendada aga täna seisavad kümned tuhanded inimesed silmitsi
raskustega. Aafrikast üritavad inimesed põgeneda Euroopasse.
Gilbert rääkis, kuidas ta pääses massimõrvast Burundis. Iga päev
kuuleme me lugusid tragöödiatest. Ma usun, et Aafrika saab olema
lootuse ja tõotuse maa ühel päeval. Ja see kõik saab tulla vaid Jeesuse läbi.
Sa oled täna ehk minemas läbi oma tulest, mis pole ültse
füüsiline, sul võivad olla rasked situatsioonid, mis ületavad
mõistuse aga ma tahan öelda, et keegi on koos sinuga selles tules.
Ja Tema nimi on Jeesus. Ta tahab sind vabastada ja anda sulle
lootust ning uue elu. Lihtsalt hüüa täna Tema poole, öeldes:
"Jeesus, aita mind!" Ja Ta teeb seda ning sa pole endine.
Tänan, Victor. Oleme saate lõppu jõudnud. Soovime, et sa
teaksid, et kus iganes sa oma elu- teel ka poleks, sa pole üksi.
Piibel ütleb, et Jeesus ei jäta sind maha ega hülga sind. Kui sa
Teda tunned, võid Talle toetuda. Tema tõotused on kindlad ja Ta
armastus on igavene. Jätame laulma Kevin LaVar, kes
laulab laulu "Sa pole üksi" ja sa pole tõesti üksi. Kohtume järgmisel
korral. Jumala õnnistusi! Nägemist!
Kuuldes uudist, mõtlesin sinule ja kõigele, millest läbi lähed,
hakkasin palvetama: Isa anna neile jõudu seisma jääda.
Tee pole küll kerge, aga sa ei reisi üksi, me seisame sinu
kõrval, miljonid palvetavad sinu eest ja me ei anna alla,
kuni sa tead, et sa ei ole üksi. Me ikka veel palvetame sinu eest.
Me ei tea kuidas sa end tunned aga meie armastus sinu vastu on
tõeline. Tea, et sa pole üksi sa pole üksi, tea, et sa pole üksi.
Sa pole üksi.
Hetkel tundub raske isegi uskuda aga ühel päeval sa näed, et
päike paistab taas ja sa naeratad taas. Kuigi praegu on valus,
aga meie süda sirutub sinuni ja loodan, et sa tunned armastust.
Sest me armastame sind nii väga ja me tahame, et sa teaks:
sa pole üksi, me palvetame sinu eest tõsiselt ja me võime
öelda, et ei tea, kuidas sa tunned aga meie armastus on tõeline.
Lihtsalt tea, et sa pole üksi. Ei, sa pole üksi. Tea, sa pole üksi.
Me peame langema põlvedele, peame palvetama.
Jeesus saab sind tervendada, hoolimata sinu valust.
Kui sa vajad armastust siis lange põlvedele ja ütle: Jeesus,
Jeesus, ma vajan Sind, ma vajan Sind.
Tõlge: Mairit Kallaste