o
KÄÄNNEKOHTA
Hei ja tervetuloa jännittävän Käännekohta-jakson pariin.
Kaiken tekemisen ja puhumisen jälkeen tavoitteenamme on -
saada olosi innoittuneeksi, kohotetuksi ja päättäväiseksi -
tuodaksesi muutosta omaan ja toisten elämään.
Tämä kerta ei ole poikkeus.
Tulossa ohjelmassamme...
Pariskunta ei anna periksi, vaikka kuulevat syntymättömän vauvansa -
kuolleen.
Pieksetty ja kaasutettu, vapautta etsivä mies -
tuijottaa kuolemaa silmiin.
Aloitamme musiikin ihmelapsesta.
Ensi silmäyksellä Spensha Baker näyttää tavalliselta teiniltä, -
mutta avatessaan suunsa, tajuaa, että hänessä on paljon enemmän.
Nuori artisti innoittaa musiikkia rakastavia -
kaikkialla maailmassa omalla tyylillään.
Hän keskusteli hiljattain tuottaja Erica Linneyn kanssa musiikistaan.
Kiitos tulostasi Käännekohta- ohjelmaan. - Kiitos kutsusta.
Olemme innoissamme, että olet täällä.
Aloit laulaa 7-vuotiaana.
Kun kuulit lauluasi, ajattelitko todella osaavasi laulaa?
En, yllättävää kyllä.
Äitini huomasi sen. Hän reagoi siihen ennen minua.
Noin 9-vuotiaana tajusin, että osaan laulaa.
Mutta teen tätä Jumalalle.
Vähän kaikkea...
12-vuotiaana koit läpimurroon "Star Search" -ohjelmassa.
Selvisit finaaliin. Mitä tapahtui?
Olin mukana koko yhdeksän viikkoisen ohjelmakauden, -
mutta onneksi en voittanut.
Parasta Kristuksen kanssa on se, että aina on jotakin suurempaa.
Jumalan suunnitelma ei ole koskaan lopullinen.
En ollut kunnianhimoinen, sillä muutakin oli tulossa.
Ja nyt minulla on ensimmäisen levyni.
Miten päädyit julkaisemaan CD:n? Mitä häviön jälkeen tapahtui?
Noin kaksi kuukautta sen jälkeen levy-yhtiön johtaja soitti meille.
He halusivat tehdä levyn. Äitini suostui siihen.
Sitten seurasi 6 kuukauden äänitysprosessi.
Teimme erittäin kauniin levyn, ja nyt sitä esitellään maailmalle.
Sen nimi on "Out Loud!" Spensha Baker.
Mitä nimikappaleen takana on?
Kyse on elämäntavasta. Se ei ole vain levyn tai laulun nimi.
Se ei ole vain sanonta, vaan miten haluan elää -
ja innoittaa muitakin siihen.
Olen ollut täällä vasta 15 vuotta, mutta tänä lyhyenä aikana -
olen opetellut tuntemaan itseäni. Ilmaisen sitä ääneen, -
jotta ihmiset näkisivät sen. Haluan innoittaa toisia nuoria, -
ihmisiä yleensä, olemaan pelkäämättä epäonnistumista -
tai voittamista, ja tehdä se ääneen, paljastaen sielusi.
Tässä sen sanoma. - Miten oikein pääsit siihen?
Monet pelkäävät epäonnistumista. Miten onnistuit ajattelemaan:
Tappio tai menestys, eteenpäin vaan?
Se on tullut vanhemmiltani.
"Star Search"-ohjelmassa häviää miljoonien ihmisten edessä.
Mitä teet?
Pongahdat vain takaisin.
Jatkat sen tekemistä, mihin Jumala on kutsunut.
Kun tajuaa, että on yhä suunnitelma ja tulevaisuus, -
tarkoitus täytettävänään, se saa jatkamaan.
Tarkoituksesta puheen ollen, kirjoitit äitisi kanssa -
sen nimisen laulun. Mikä innoitti siihen?
Kirjoitin sen 12-vuotiaana, ja äitini oli suureksi avuksi.
Kiitos, äiti! Olin siinä pisteessä...
Äitini on yhä apuna, kun alan olla täynnä itseäni.
"Tämä on minun lahjani. Minä osaan laulaa."
"Enkö näytäkin nätiltä?" Turhamaisuus ja muu -
vie huomion pois Jumalan tarkoituksesta elämääsi.
Laulu tavallaan muistuttaa siitä, ettei tekemisemme ole -
meistä tai meitä varten, vaan Jumalan kunniaksi.
Toivottavasti se välittyy kuunnellessa sitä.
Olet sanonut: "En valinnut gospelia."
"Se on sydämessäni". Mikä gospelissa vaikutti niin, -
että haluat laulaa sitä lopun elämääsi?
Vartuin serakunnassa...
...koko elämäni.
Se löysi tiensä sisimpääni luonnollisella tavalla.
Sen kuuleminen tuo sydämeeni iloa.
Haluan välittää sitä iloa ihmisille.
Lisäksi, jos kerran gospelin sanoma on niin vahva ja intohimoinen, -
en voisi ajatella parempaa käyttöä uralleni.
Ja palaten kunnian tuomiseen Jumalalle, -
Hän tehnyt niin paljon hyväkseni, muuttanut elämäni.
Laulamani musiikin kautta haluan muuttaa jonkun toisen elämän.
Jumalan musiikki on se, -
mistä olen haaveillut laulaa, joten sitä haluan tehdä jatkossakin.
Mikä tavoite sinulla on tälle levylle?
Minkä sanoman haluat välittää etenkin omalle sukupolvellesi?
Kuten aiemmin sanoin, -
on niin tärkeää, ettemme piilota uskoamme, -
kulje ihmisten ohi paljastamatta keitä todella olemme, -
teeskennellen olevamme sitä, mitä emme ole.
Olen ollut tuollainen miljoona kertaa, tehnyt paljon virheitä.
Opit paljastamaan ihmisille heikot kohtasi.
Ei tule pelätä elää Kristukselle, vaan olla oma itsensä.
Sitä Kristus haluaa. Hän teki meidät ihmeellisesti.
Tämä on varmaan pääsanomani nykynuorille.
Olet saavuttanut jo paljon. Mikä on tulevaisuutesi haave?
Vain sen tekeminen, mitä Jumalla on minua varten.
Yritän aina toteuttaa Hänen tarkoituksensa.
Juuri nyt keskityn kouluun ja uraani.
Vanhempani yrittävät tasapainottaa sitä.
Tulevaisuudessa haluan vain luoda ja kehittää palvelutyötäni, -
seurata sitä tietä, mikä Jumalalla on minua varten.
Se jää nähtäväksi.
Sen näemme. Spensha Baker, kiitos tulostasi.
Toivomme, että katsojamme elävät tavallasi.
Arvostamme mukanaoloasi. - Kiitos, että sain olla.
Kuulemme Spensha Baker'iä myöhemmin ohjelmassamme.
Olen vaikuttunut tästä nuoresta naisesta.
15-vuotiaaksi tytöksi hänellä on kaikki kohdallaan.
Olen nähnyt hänet konsertissa, ja häntä on ilo katsella.
Se on todellinen palvelutyö. Hänellä on suhde Jeesukseen, -
ja laulaminen ja muu syntyvät siitä.
Luulen, että osaksi sen takia -
hän on niin keskittynyt palvelutyöhönsä nyt.
Hänellä on oikea näkökulma. Monet ajattelevat, -
että koska he osaavat laulaa ja esiintyä, -
kyse on heistä, mutta niin ei ole.
Hänellä on oikea näkökulma.
On jännittävää nähdä, mitä hänellä on edessä. - Aivan.
Palattuamme päättäväinen paris- kunta kieltäytyy luovuttamasta, -
kun lääkärit kertovat heidän vauvansa kuolleen.
Meidän piti päättää, hyväksyäkö se vai ei.
Jostain syystä tällä kertaa -
emme halunneet hyväksyä lääkärin sanoja.
Halusimme tämän vauvan.
Auringonnoususta sen laskuun...
Herran nimi olkoon ylistetty -
kansojen keskuudessa!
Ylistäkää Herran nimeä, kaikki kansat,-
sillä ilo Herrassa on voimanne!
Tervetuloa takaisin. Enemmän kuin mitään muuta -
Dennis ja Candace Gaines halusivat vauvan.
Candacen raskaus sai heidät ilosta sekaisin, -
mutta ilo muuttui suruksi, kun lääkärit kertoivat -
syntymättömän vauvan kuolleen.
Dennis ja Candace Gaines tapasivat palvellessaan laivaston upseereina.
Kun Dennis selviytyi pommi-iskusta Jemenissä syksyllä 2000, -
he päättivät, että Candace eroaisi laivastosta, -
ja he keskittyisivät perheeseensä.
Halusimme talon täyteen, mutta siihen oli vielä matkaa.
Heillä oli 2 lasta, ja yrittivät saada lisää, -
mutta oli ongelmia.
Olimme mieheni kanssa yrittäneet saada lasta noin 3-4 vuotta.
Minulla oli ollut keskenmenoja.
Tällä kertaa oli erilaista, koska päätimme vedota Jumalan sanaan, -
luottaa Häneen, tuli mitä tahansa. - Sain tietää olevani raskaana -
noin kuuden viikon kohdalla.
Noin kahden kuukauden kohdalla oli vatsakipuja ja verenvuotoa.
Iltaa kohti tilanne oli pahenentunut.
Koska 4 päivää aiemmin oli ollut ultraäänikoe, -
ja sydänäänet kuultu, uskoin hyviin uutisiin, -
joilla hälventää pelot. Niin ei ollutkaan.
Ultraääni näytti sikiön, mutta sydäntoiminta puuttui.
Lähetin hänet sairaalaan, missä myös tehtiin ultraääni.
Sama diagnoosi: sikiön kuolema.
Saatuamme huonot uutiset oli päätettävä hyväksyäkö ne vai ei.
Jostakin syystä tällä kertaa -
emme halunneet hyväksyä lääkärin sanoja.
Halusimme tämän vauvan.
Rukoilimme sinä viikonloppuna, ja olimme luottavaisia, -
että maanantaina kuulisimme hyviä uutisia.
Mutta he eivät kuulleet toivomaansa.
Sydämensykettä ei ollut. -Tilanne oli pysynyt samana.
Candance miehensä kanssa olivat järkkymättömiä siitä, -
että raskaus jatkuisi.
Luotimme Jumalaan, että niin voisi tapahtua.
Ostimme vauvanvaatteita -
ja aloimme suunnitella keinujen ostoa ja muuta.
Kun olemme yhteydessä Jumalaan, luottaen Häneen, -
mikään ei ole mahdotonta.
Luimme jatkuvasti Raamattua mietiskellen lukemaamme.
Kannoin mukanani pieniä, raamatunlausekortteja.
Kyllästimme itsemme sillä ilmapiirillä.
Lääkäri antoi vastahakoisesti lisäaikaa.
Kahden viikon kuluttua oli 3. ultraääni. Tilanne oli pahentunut.
Sydänääni puuttui, eikä vauva ollut kasvanut.
Hän oli 2 viikkoa kasvukehityksestä jäljessä.
Seitsemänviikkoisena hän oli viisiviikkoisen kokoinen.
Kaikki viittasi kekenmenoon.
Käytössä oli viimeisin teknologia.
Monitorista näkyi, ettei sydämensykettä ollut.
Tällä kertaa se näytti -
verihyytymän kehittyneen sikiön alapuolelle.
Sanoin, että tämä uskonjuttu oli hyvä 2 ensimmäistä viikkoa, -
mutta nyt on ryhdyttävä toimiin.
Sanoin sen heille. He olivat epä- varmoja, mutta minä olin varma.
Sanoin, että kaikki lääkärit olivat varmoja, ettei tämä raskaus jatku,-
mutta heidän täytyi olla myös varmoja.
Mahdottoman edessä he kieltäytyivät luovuttamasta.
Ympäröimme itsemme jumalisilla ihmisillä,
jotka tiesivät, miten rukoilla, jotka uskoivat Jumalaan, -
ja tunsivat rukouksen voiman.
Pastori Jacob Burke tuki heidän päätöstänsä.
Psalmi 118. Käytän aina Jumalan sanaa.
Ps. 118:17: "Minä elän, enkä kuole ja julistan Herran töitä."
Emme sanoneet mitään Jumalan sanaa vastaan.
Lääkärien sanoessa, ettei sydänääniä ollut, -
totesimme, että siellä on kuitenkin vauva, elämä.
Emme hyväksyneet sitä, sillä tiesin, -
että Jumalalla oli viimeinen sana.
3 viikkoa oli kulunut ja lääkäri oli todella huolestunut.
Minulla oli aihetta huoleen, -
sillä raskauden keskeytyessä ja tilan huonontuessa, -
voi tulla tulehduksia tai runsasta verenvuotoa, -
ja muita komplikaatioita, jos sitä ei hoidettaisi.
Aika oli loppunut ja vauva oli pakko poistaa.
Gainesien tavatessa lääkärin, Dennisillä oli vielä yksi pyyntö.
Nyt täytyi tehdä suunnitelma, koska kyse oli hänen terveydestään.
Sanoin, etten niele sitä, etteikö Jumala aio toimia.
Halusin vielä yhden tarkastuksen.
Kävelin huoneeseen, -
eikä kasvot näyttäneet huolestuneilta.
Minä olin se huolestunut.
Niin teimme ultraäänen ja kuulimme sydämensykkeen.
Se oli täydellinen ihme.
Hän hoki: siellä on sydämensyke!
Jostain syystä en pystynyt katsomaan monitoria, -
vaan vilkaisin miestäni, joka kädet koholla ylisti Herraa.
Katsoin ällistyneenä lääkäriä, joka innoissaan kehotti katsomaan -
monitorista sydämensykettä. Se oli 141 lyöntiä minuutissa.
Voin vain sanoa: "Kiitos Jeesus, kiitos Jeesus."
Ylistän vain Häntä, kiitän Häntä Sanansa kunnioittamisesta.
Se oli valtavaa, puhdasta iloa.
Saimme todistaa ihmeen.
Helmikuun 2. päivä, 2008 Grace Almez Gaines syntyi.
Hän on täysin terve pikku tyttö.
Kun tulen töistä kotiin, -
näen ensimmäiseksi hänen pienen pyöreän naamansa -
ja hymynsä, kun hän tunnistaa minut.
Käsitän Jumalan todellisuuden joka kerta, kun näen hänet.
Joka päivä häntä katsoessamme saamme muistutuksen siitä, -
ettei lääkärit tiedä kaikkea, vaan Jumalalla on valta.
Hän sanoi, että hän selviäisi, ja niin kävi.
Rukous muuttaa kaiken.
Jumalan sanan mukaisessa rukouksessa on voimaa.
Hän vastaa rukouksiin, siitä ei ole epäilystäkään.
Aivan, Jumala vastaa rukouksiin.
Hän voi tehdä mitä vain.
Raamatussa puhutaan meille annetuista lupauksista.
Siellä sanotaan, että niiden lupausten kautta voimme -
tulla osallisiksi jumalallisesta luonnosta.
Se tarkoittaa, että Jumalan sanan lupausten kautta -
voimme vaikuttaa luonnollisiin tapahtumiin uskomalla.
Jumala on antanut sinulle lupauksen elämästä tänään.
Se alkaa Jeesuksen Kristuksen tuntemisesta.
Hän on luvannut rakastaa sinua.
Hän lähetti Poikansa kuolemaan puolestasi.
Jos uskot Häneen, et kuole, -
vaan tulet Jumalan lapseksi -
ja pelastut, elät iankaikkisesti.
Jos et tunne vielä Jeesusta, kutsu Hänet sydämeesi.
Jos tunnet Hänet, ja luotat Hänen sanaansa, -
jatka uskon kautta elämistä Hänen lupauksiinsa.
Niin pääset osalliseksi Hänen jumalallisesta luonnostaan.
Sana lupaa niin. Palaamme pian.
Koettelemukset haastavat joka avioliittoa.
Haen lapset! -Heitä et saa. Nähdään oikeudessa!
Joskus tuntuu umpikujalta.
"Minkä Jumala on yhdistänyt, sitä älköön ihminen erottako."
Tervetuloa takaisin.
Barak Obaman valinta USA:n 1. mustaksi presidentiksi -
oli tärkeä virstanpylväs.
Sen matkan voi sanoa alkaneen yli 40 vuotta sitten.
Monissa USA:n kaupungeissa, myös Selmassa, Alabamassa -
afroamerikkalasilla ei ollut äänioikeutta.
Kun he yrittivät muuttaa tämän vääryyden, seurasi väkivaltaa.
David Kithcart välittää nousun tragediasta voittoon -
yhden miehen näkökulmasta.
Heillä oli pitkät pamput.
Ratsain he ajoivat marssijat -
sillan yli takaisin kirkkoon.
Johdin rukousta, luin Raamattua.
Siellä pyhäkössämme -
yritin tarjota lohdutusta parhaani mukaan.
1965 Fredrick D. Reese johti sekä Dallasin kunnan äänestäjäliittoa -
että Selman opettajayhdistystä.
Tavoitteena oli saada mustille amerikkalaisille vapaa äänioikeus -
rohkaisemalla opettajia rekisteröitymään.
Jotkut opettajat opettivat kansalaisuudesta.
Kysyin, miten he saattoivat opettaa ensiluokkaisesta kansalaisuudesta -
kun eivät olleet sitä itse?
Tammikuun 22. päivä -
johdin opettajien ryhmän ulos Clarkin peruskoulusta -
Dallasin piirikunnan oikeustalolle.
Silloisena sheriffinä toimi Jim Clark.
Hän oli julma sheriffi, etelän vastarinnan symboli.
Kun opettajat yrittivät päästä rekisteröimään äänioikeutensa, -
sheriffi pakotti heidät perääntymään alas portaita.
He päättivät marssia protestiksi.
Opettajien marssin vaikutuksesta muutkin ryhmät alkoivat marssia.
Tasavertaisuuden komitea ja etelän kristillinen johtajuuskonferenssi -
auttoivat Selman asukkaiden organisoinnissa -
äänioikeuden saamiseksi.
Pidimme massakokouksia kirkoissa.
Ne alkoivat aina rukouksella -
ja Raamatun luvulla, -
ylistyslauluilla Jumalalle.
Kaikilla marsseilla, -
jossain vaiheessa marssireitin varrella, -
pysähdyimme polvistumaan jalkakäytävälle.
Joskus matkalla vankilaankin.
Marsseilla ei koskaan tiennyt mitä väkivaltaa kohtaisi, -
mitä joutuisi kokemaan.
Marssit uskossa, koska sisimmässäsi jokin -
jatkuvasti sanoi, -
että vaikka vastustat pahan valtaa, -
epäoikeudenmukaisuutta, -
Hän, joka on sinussa, on suurempi -
kuin se, joka on maailmassa.
Toimintasuunnitelma laadittiin korostamaan äänioikeusasiaa.
Olisi protestimarssi Montgomeryyn, -
Alabaman pääkaupunkiin.
Protestipäiväksi määrättiin 7. maaliskuuta, 1965.
Marssikiellon takia osavaltion poliisit odottivat toisella puolella -
kaupungista ulos johtavaa siltaa.
Siniset poliisiautot olivat parkkeerattuina rinnakkain -
itään vievällä valtatiellä, poikki tuon sillan.
Poliiseilla oli kaasunaamarit ja pamput.
Marssijoiden käskettiin kääntyä.
Heidän kieltäytyessään poliisit tulivat kohti.
He alkoivat hakata pampuilla päähän.
Näin veren virtaavan.
Väkijoukko joutui sekasorron valtaan.
Poliisit heittivät kaasu- kranaatteja sinne.
Marssijoiden täytyi perääntyä saadakseen vedettyä henkeä.
Kyynelkaasun hälvettyä marssijoiden oli kuljettava poliisikujan läpi.
Heidän ei annettu kulkea rauhassa, vaan jälleen heitä hakattiin, -
kunnes pääsivät kirkon turviin.
Katsoessani marssijoita silmiin saatoin nähdä kysymysmerkin.
Aivan kuin sen kautta minulta olisi kysytty:
Pitäisikö yhä jatkaa väkivallatonta toimintatapaa tästä eteenpäin?
Yllättäen pastorille soitettiin. Se oli Martin Luther King.
Hän sanoi lähettäneensä kutsun ympäri maata -
pyytäen ihmisiä tulemaan Selman ihmisten avuksi.
Kansallisen huomion keskittyessä nyt Selmaan marssikielto kumottiin.
Marssi Selmasta Montgomeryyn alkoi 21. maaliskuuta, 1965.
Olisi pitänyt vaatia samoja poliiseja, jotka -
pahoinpitelivät ensimmäisellä marssilla, suojelemaan tätä toista.
Marssi kesti 3 päivää.
Saavuttuaan perille marssijoita oli jo 50 000.
Koimme suurta voiton tunnetta.
Koettuamme kaiken sen kärsimyksen,-
kaiken nöyryytyksen, -
vaikutti se nyt olevan sen arvoista.
Se kosketti kongressin jäseniä niin, -
että he hyväksyivät vuoden 1965 äänioikeuslain, -
joka takasi äänioikeuden kaikille amerikkalaisille.
Taistelu ei ollut vain afro- amerikkalaisten puolesta, -
vaan kaikkien amerikkalaisten.
Aina tilaisuuden tullen tohtori Reese on innokas kertomaan -
todellisesta vapaudesta tässä ajassa sekä tulevassa.
Viime kädessä vapaus löytyy vain Jeesuksesta.
Siellä on vapaus.
Siellä on rauha, tyyneys.
Sitten voimme mennä Hänen luokseen myös -
ja saamme laulaa:
"Viimein vapaat, viimein vapaat, -"
"kiitos Jumala, Kaikkiavaltias, -"
"olemme viimein vapaat."
Tietäen, että Jeesuksessa on vapaus.
Rauha tuo vapauden.
Elämme historiallista aikaa.
Katsoessani Yhdysvaltojen historiaa 400 vuoden ajalta, -
historioitsijana ja politiikan tutkijana, -
minun on sanottava, että -
emme ole käsitelleet täysin men- neitä ennakkoluuloja ja rasismia.
Toivon, että huolimatta poliittisesta vakaumuksestamme, -
ainakin pienessä määrin Barack Obaman valinta -
pyyhkii symbolisesti jotkut noista epäoikeudenmukaisuuksista.
Kiitos, Victor. Näin lopettelemme taas yhden ohjelman.
Toivottavasti olet innoittuneempi ja päättäväisempi -
kuin puoli tuntia sitten. Päätämme kiehtovaan, -
voimalliseen ja kohottavaan lauluun -
Spensha Bakerin laulaessa "Halleluja."
Jatka korkeimman ylistyksen antamista Herralle -
olipa olosuhteesi mikä vain.
Rakastamme sinua ja rukoilemme puolestasi.
Kaikki täällä Käännekohdassa, -
Victor Oladokun, minä ja koko tiimi -
toivotamme siunausta. Nähdään taas. Hei hei!
Kerro, mitä on korkein ylistys
Mitä on korkein ylistys?
Mitä, mitä, mitä se on?
Kerro, mitä korkein ylistys on
Ylistä Häntä
Ylistä Häntä aamulla - Häntä tulee ylistää
Ylistä Häntä keskipäivällä - Ylistä Häntä
Ylistä Häntä illalla
Ylistä Häntä auringon laskiessa
Mikäli tämä ohjelma kosketti sinua ja haluat tukea ohjelmien käännös- ja tekstitystyötä soita tukinumeroomme 0600-10077 (9,93 euroa + pvm) Nordea: 111230-342789 viite: 7744 PoHa 2020/2010/3363
Suomennos: Tiina-Maria Aarnio