o
KÄÄNNEKOHTA
Hei ja tervetuloa taas kiinnostavan jakson pariin.
Meillä on The Blind Boys, "kadonnut poika", joka etsii tietä kotiin -
sekä nainen vaikean valinnan kanssa.
Luvassa on musiikkia, naurua ja paljon hauskaa.
Tulossa siis...
10-vuotiaan pojan oli jätettävä perheensä ja kotinsa.
Miten hän selviytyi?
Eräs nainen koki painajaisen raiskauksen uhrina,-
joutuen elämänsä vaikeimman valinnan eteen.
Mutta ensin... The Blind Boys of Alabama on ollut kehissä pitkään.
He ovat voittaneet Grammy-palkinnon neljästi,-
ja päässeet gospelin Hall of Fame -museoon.
Ryhmä kasattiin 1939 Alabaman mustien sokeainlaitoksessa.
Ja loppu on historiaa.
Victor hiljattain haastatteli heitä.
Kun The Blind Boys of Alabama avaa suunsa laulaakseen,-
ulos tulee ikivanhoja soundeja.
He ovat gospelin "pyramideja".
He syntyivät köyhinä mustina Etelä- valtojen maaseudulla 30-luvulla.
Kaiken mun rankan lisäksi he olivat sokeita.
Perustajajäsenet Clarence Foutain, Jimmy Carter ja George Scott -
voittivat vastukset ja ovat laulaneet gospelia jo 60 vuotta.
Kaikkialla laulamme yhä gospelia.
Saamme ihmiset kokemaan jotakin uutta. Kyse on Jumalan Hengestä.
George Scott kuoli vuonna 2005.
Nyt Clarence Fountain ja Jimmy Carter ovat lähes 80-vuotiaita.
Mukaan on tullut uusia jäseniä. Yhdessä he levittävät soulgospelin-
henkeä ja energiaa ympäri maailmaa.
Levitämme mielellämme sitä. Kerromme kaikkialla Jeesuksesta.
Päätarkoituksemme on kertoa, että Hän elää.
Tiedän Hänen elävän, sillä juttelen Hänelle joka päivä.
Ryhmän ollessa lavalla unohtaa, että 4 seitsemästä on sokeita.
Clarence Fountain sanoo, etteivät he pidä sokeutta vammana.
Se on minulle plussaa, koska pystyin elättämään itseni,-
hankkimaan omaa rahaa ja tehdä, mitä halusin.
Kun Herra ottaa jotakin, Hän antaa tilalle vielä parempaa.
Hän antoi minulle ymmärrystä, mielenrauhan. Se riitti.
The Blind Boys of Alabama kulki vaikean tien menestykseen.
Esteinä olivat muun muassa köyhyys, rotusorto ja vammaus.
Haasteet ovat vain hioneet timantit esiin.
Jumala katsoi puoleeni, ja on siunannut minua valtavasti.
Saan tehdä paljon sellaista, mitä suurin osa ei saa.
Aika heidän kanssaan osoittaa, että he näkevät meitä enemmän.
He näkevät, mitä me emme voi nähdä.
1950-luvulla monet perinteiset gospellaulajat Sam Cooken ja -
Ray Charlesin tavoin siirtyivät uuteen "rock and roll" -musiikkiin.
Järjestäjät pyysivät samaa heiltä, mutta he kieltäytyivät siitä.
Eräs levy-yhtiö halusi Clarence Fountainin määräävän vain hintansa.
Hänellä oli shekkivihko kädessään.
Hän ei sanonut summaa, vaan käski minun määrätä hintani.
Minun hintani... Tiedän, että jos olisin valinnut sen tien,-
olisin voinut saada, mitä tahansa,-
mutta en vain voinut tehdä sitä.
Clarence Fountainin mukaan he vannoivat keskenään,-
etteivät poikkeaisi pois kutsustaan.
He halusivat uskoutua gospelille.
Nyt valtavirtakin suitsuttaa heidän musiikkiaan ympäri maailmaa.
1992 vuoden levyllä "Deep River", jolla on Bob Dylanin laulu -
"I Believe in You", he saivat ensimmäisen Grammy-ehdokkuutensa.
Siitä lähtien he ovat olleet kovaa kamaa.
1995 he julkaisivat "I Brought Him With Me" -livelevyn.
Sitä seurasi 1997 "Holding On" -
ja "Spirit of the Century" vuonna 2000.
2001 levy voitti parhaan perintei- sen soulgospel-levyn palkinnon.
2002 ryhmä pääsi gospelin Hall Of Fame -museoon.
60 vuotta ensiesiintymisen jälkeen The Blind Boys of Alabama -
marssii yhä jumalallisen rumpalin tahtiin.
Fanien on ollut vaikea ymmärtää vuosikymmenien kärsimyksiä,-
mutta samalla ihmettelevät heidän matkaansa,-
ja antavat kunnian vain yhdelle heidän menestyksestään.
Kun Herra suunnittelee jotakin, tulee vain toimia sen mukaan,-
pitipä siitä tai ei.
Jumala oli jo ennalta suunnitellut, että menisin kaikkialle maailmaan -
kertomaan Hänestä.
Iloitsemme Jumalan suunnitelmasta The Blind Boys of Alabamalle.
Sillä jos olet kuullut heidän musiikkiaan, -
se on varmasti koskettanut elämääsi.
Heidän kärsimyksistään syntyi voimallinen palvelutyö.
Koskaan ei tiedä, mitä nurkan takana on.
Seuraavaksi selviytymis- ja menestystarina.
Poika, joka uhmasi elämää, on nyt mies, jolla on tehtävä.
Se kannattaa katsoa!
Auringonnoususta sen laskuun...
Herran nimi olkoon ylistetty kansojen keskuudessa!
Ylistäkää Herran nimeä, kaikki kansat,-
sillä ilo Herrassa on voimanne!
Tervetuloa takaisin.
Abraham Deng tunnetaan yhtenä Sudanin "kadonneista pojista".
Hän on yksi yli 20 000 pojasta,-
jotka pakotettiin lähtemään kotoaan viidakkoon.
Ainoa toivo oli jatkaa kulkemista, joskus vuosien ajan,-
kunnes pääsivät rajan yli avustus- leireille. Monet kuolivat matkalla.
Abraham selviytyi kertoakseen tarinansa.
Vihollinen jahtasi meitä. Paras kaverini oli minua vanhempi.
Hän käski minun hypätä veteen ja kroolata toiselle puolelle.
Sanoin, etten voinut, koska en osannut uida.
Abraham Deng oli vain 10-vuotias, kun hän ja tuhannet muut lapset -
ajettiin pois pakolaisleireiltä Etiopiasta.
Hyppäsimme veteen ja ylitimme joen.
Luulin kuolevani.
Noin 2000 lasta kuoli jokeen vihollisten ammuttua heidät.
Krokotiilit söivät jotkut.
Ja jotkut hukkuivat uimataidottomina.
Abrahamin elämä ei ollut ensimmäistä kertaa uhattuna.
Islamistimilitantit hyökkäsivät hänen kotikyläänsä Sudanissa.
Hän oli vain 6-vuotias.
Vahdimme karjaa, kun kuulimme laukauksia.
Yritimme palata leiriin, mutta törmäsimme pakeneviin lapsiin.
He käskivät olla menemättä sinne tai muuten kuolisimme.
Abraham ja pojat juoksivat viidakkoon.
Luulin palaavani takaisin nähdäkseni perheeni.
Se osoittautui mahdottomaksi, joten jäimme viidakkoon.
Lapset olivat nuorukaisia ja pikkupoikia.
Heitä alettiin kutsua Sudanin "Kadonneiksi pojiksi".
Abraham ei ymmärtänyt eroa perheestään. Hän ikävöi heitä.
Näkisikö hän heitä koskaan?
Sitten leiriin saapui mies tuoden toivon sanoman.
Joidenkin viikkojen kuluttua evankelista Barnabas -
johdatti minut Kristuksen luo. Hän puhui useamman kerran -
toivosta ja Jumalan kohtaamisesta,-
ja että vielä tapaisimme perheemme.
Vuosikymmenen ajan "Kadonneet pojat" etsivät itselleen kotia.
Ainoat vaatteeni olivat shortsit. Kenkiä ei ollut.
En tiennyt minne olin matkalla, joten ajattelin vielä kuolevani.
Abraham käveli yli 1600 kilometriä pitkin Afrikkaa paljain jaloin.
Hän asui pakolaisleireillä: Etiopiassa neljä vuotta -
ja Keniassa yhdeksän.
Hän selviytyi, mutta monet ystävät eivät.
Jotkut tapettiin ja jotkut leijonat söivät.
Jotkut vain uupuivat, eivät jaksaneet enää kävellä.
Jotkut taas nääntyivät nälkään.
Abraham kuuli, että hänen isänsä ja 5 enoaan oli tapettu.
Äidin kohtalosta ei tiedetty. Hän tiesi vain kaipaavansa häntä.
Kaikkein merkittävintä oli olla äidin syleilyssä -
ja tulla palkituksi kaikista hyvistä teoista.
Yksin ollessa kaipasi sellaista lohdutusta,-
vanhempien rakkautta ja huolenpitoa.
Se oli vaikeaa, todella kurjaa.
19 pitkän vuoden jälkeen hän sai tietää äidistään.
Enää Abraham ei ole Afrikassa kuljeskeleva lapsi,-
vaan Yhdysvalloissa asuva nuori mies.
Hän ja 4000 muuta "Kadonnutta poikaa" otettiin USA:han.
Täällä Abraham sai tehtävän.
Olin rukoillut aiemmin, että Jumala mahdollistaisi opiskelun.
Jumala kuuli Abrahamin rukoukset. Kovan työn ja uskon kautta -
hän raivasi tiensä etelä- carolinalaiseen yliopistoon.
Siellä alkoivat lääkärin opinnot.
Haluan auttaa sekä hengellisesti että olemalla lääkäri.
On monia syitä, miksi Jumala toi minut Yhdysvaltoihin.
Itse asiassa vaikuttaakseni toisiin kristittyihin täällä -
ja kouluttautuakseni.
Abraham seuraa Jumalan tahtoa, ja saa yhä rukousvastauksia.
Eräänä päivänä puhelin soi...
Vastasin puhelimeen ja mies sanoi:-
"Et varmasti tunne minua, mutta sinulle on hyviä uutisia. -
Äitisi on elossa ja asuu pakolaisleirillä Etiopiassa."
Uusi ystävä auttoi Abrahamia soittamaan äidilleen Afrikkaan.
Äiti sanoi sisarusteni haluavan, että tulen katsomaan heitä.
Ja hän totesi itse vanhentuvansa.
Sydämeni murtui. Sanoin, että tiedän tämän,-
mutta Jumala mahdollistaisi tapaamisemme.
Niin Hän teki. Kristittyjen lahjoitusten avulla Abraham -
palasi Afrikkaan vuonna 2006.
Viimein hän pääsi äitinsä syleilyyn.
Kun näin äitini ensimmäisen kerran 19 vuoteen,-
elämäni muuttui täysin.
Itkin lakkaamatta nähdessäni heidän kasvonsa.
Äitini ja siskoni nostivat minut ilmaan, ja juoksivat majaan.
Äitini suuteli minua -
ja kutsui minua lapsuuden lempinimilläni.
Yritin vastata hänelle, mutta sanaakaan ei tullut.
Ajat olivat niin muuttuneet.
Ja...
Sitä on vaikea selittää. Se oli niin valtavaa.
Abraham riemuitsi perheensä kanssa Jumalan rukousvastauksesta.
Mutta perheen elinolosuhteet murehduttivat häntä.
Jumala vei minut sinne tarkoitusta varten.
Ei vain perheeni vuoksi, vaan nähdäkseni vaikeudet.
Sydämeni murtui siellä.
Hänen äidillään oli lavantauti ja krooninen malaria.
Lanko tarvitsi pikaista leikkausta.
Abrahamin saamat lahjoitukset riittivät leikkaukseen -
ja monien muiden auttamiseen, mutta hän haluaa tehdä enemmän.
Kun annoin elämäni Jumalalle, pyysin Häntä tekemään mitä vain,-
jotta ihmiset tulisivat Hänen valtakuntaansa.
Se on tehtäväni.
Haluan lääkäriksi, koska heistä on pulaa maassani.
Ihmisiä kuolee yksinkertaisiin sairauksiin.
He kuolevat ilman toivoa.
Tulemalla lääkäriksi voin auttaa näitä ihmisiä.
Kerron heille Jumalasta.
Ja huolehdin heidän terveydestään. Jos joku kuolee,-
voin antaa heille toivon Kristuksessa.
Tämä on tehtäväni. Tiedän, että Jumala auttaa toteuttamaan sen.
Abraham on palannut ylipopistoon päättääkseen tutkintonsa.
Hän suunnittelee paluuta Afrikkaan perheensä ja kutsunsa tähden.
Huolimatta tuskasta ja tragediasta 25-vuotisessa elämässään,-
Abraham on saanut kestävän uskon.
Jumala tulee käyttämään minua monin tavoin Sudanissa -
ja monissa muissa paikoissa. Ajattelen Häntä jatkuvasti.
Kiitän Häntä, että salli kärsimykset kohdalleni.
Jos en olisi kärsinyt, en ehkä tuntisi Jumalaa.
Jumala käyttää Abrahamia rohkaistakseen meitä.
Sudanin toinen sisällissota kesti 20 vuotta.
Sitä on kutsuttu yhdeksi viime vuosituhannen verisimmäksi sodaksi.
"Kadonneet pojat" ovat pahiten sotatraumoista kärsineitä lapsia,-
mitä on koskaan tutkittu.
Tästä kaikesta syntyi kuitenkin Abrahamin palvelutyö.
Hän sai elämäntehtävän. Haluan rohkaista sinua nyt.
Olipa kipusi mikä tahansa,-
Jumala voi vaikuttaa sen parhaaksesi.
Saatat ihmetellä, miten mitään hyvää voi tulla kokemuksestasi.
Abraham varmasti tunsi samoin. Näit, mitä hän joutui kestämään.
Hän koki, mitä useimmat meistä eivät tule koskaan kokemaan.
Hänen tarinansa on todistus Jumalan parantavasta voimasta,-
Hänen rakkaudestaan meitä kohtaan.
Mikään ei ole liian vaikeaa Jumalalle.
Jumala antoi Abrahamin jopa nähdä perheensä jälleen.
Sellaista Jumalaa me palvelemme.
Elämä on kipua täynnä.
Elämme synnin täyttämässä maailmassa.
Ihmiset tekevät julmuuksia, mutta voit elää kipusi yläpuolella.
Se alkaa pyytämällä Jeesusta sydämeesi.
Tulossa nainen, joka raiskattiin raa'asti.
Hän joutui vaikean valinnan eteen.
Hänen tarinansa tämän jälkeen.
Sallikaa lasten tulla minun luokseni, älkää estäkö heitä.-
Heidän kaltaistensa on Jumalan valtakunta.
Joka ei ota vastaan Jumalan valtakuntaa niinkuin lapsi,-
se ei pääse sinne sisälle.
Ottamalla Kristuksen vastaan tulemme Jumalan lapsiksi.
Uskotko jo Häneen?
Heather Gemmen nukkui kotonaan, kun kohtasi tuntemattoman miehen.
Seuraava tunti muutti hänen elämänsä suunnan,-
pakottaen vaikeaan ja peruuttamattomaan päätökseen.
Valot syttyivät.
Mutisin: "Steave, sammuta valot, yritän nukkua..."
Valot sammuivat. Avasin silmäni,-
mutta näkemäni mies ei ollutkaan omani. Se oli tuntematon.
Heather Gemmen koki pahimman painajaisensa.
He asuivat vaarallisella alueella Grand Rapidsissä Michiganissa.
Rikollisuus kukoisti.
Jännite mustien ja valkoisten välillä oli konkreettinen.
Se oli näkyvää, joten olo oli uhattu ja pelokas.
Etenkin yönä, jona Heather raiskattin veitsellä uhaten.
Mitä mielessäsi liikkui? -Luulin hetkittäin kuolevani.
Se tuntui epätodelliselta. Oli vaikea uskoa sitä todeksi.
Ihmettelin itsekseni, mitä siellä tein?
Se tuntui ikuisuudelta, mutta tunnin kuluttua raiskaaja lähti.
Heather tarkasti välittömästi lapsensa, jotka olivat lähellä.
Yllättäen he eivät olleet heränneet, eivätkä muista mitään.
Mutta Heather ei voinut unohtaa.
Miten ihmeessä hän pystyi tekemään sen minulle?
Hän oli niin itsekäs ja paha. Hänen sanansa olivat halventavia...
...vastenmielisiä, kuin oksennusta.
Miten kukaan pystyi tekemään sellaista toiselle?
Olisin todella halunnut vahingoittaa häntä.
Samalla Heather kamppaili syyllisyyden ja häpeän kanssa.
Syytin itseäni kaikesta mahdollisesta, vaikka -
se ei ollut oma vikani. Olin omassa kodissani.
Mies raiskasi minut veitsellä uhaten.
Hän sitoi minut ja uhkasi tappaa lapseni.
Olin selvästi syytön, mutta ei tuntunut siltä.
Muut kysymykset vaivasivat häntä. Mitä jos hän sai sukupuolitaudin?
Tai olisi raskaana?
Tunsin olevani täysin tuomittu. Olisin varmasti raskaana -
tai saanut AIDSin. Elämäni romahtaisi.
Elämä olisi ohi? -Niin. En uskonut selviytyväni.
Heather otti epätoivoissaan lääkä- rin kehotuksesta aborttilääkkeen.
Se oli väärin, mutta otin sen.
En kestänyt ajatusta raskaudesta.
Ajattelin, etten kestäisi sitä. Olin jo tarpeeksi ahdistunut.
Oli vain yksi ongelma...
Lääke ei tehonnutkaan. Olin raskaana raiskauksesta.
Koin olevani loukussa.
Synnyttäiskö Heather lapsen vai tekisikö abortin?
Antaisiko lapsen pois vai pitäisikö hänet?
Oli kolme huonolta tuntuvaa vaihtoehtoa.
Halusin neljännen, mutta sitä ei ollut.
Sitten Jumala alkoi pehmentää sydäntäni, tehdä työtään,-
sillä lopulta antauduin Hänelle.
En voinut tehdä itse mitään. Luovuin halustani kontrolloida.
Jumalalle antautumisen jälkeenkin oli vaikeaa.
Jotkut hänelle annetut ohjeet vihastuttivat.
Raamatusta siteerattiin mm. Roomalaiskirjettä 8:28 -
"Jumala vaikuttaa kaiken niiden parhaaksi, jotka Häntä rakastavat."
Kuulostaa kauniilta, mutta epätoivossani olisin halunnut -
lyödä heitä Raamatulla, koska se ei tuntunut todelta.
Mutta se oli. Heather sai vauvan, jonka nimesi Racheliksi,-
ja päätti pitää hänet.
Mikä alkoi loukkaavana häpäisynä, muuttui hänen kirjansa kutsumaksi -
"yllättäväksi kauneudeksi". -En olisi voinut rakastaa lastani,-
hyväksyä hänen viattomuuttaan ja nähdä kauneuttaan,-
enkä pystyä erottamaan häntä rikoksesta -
ilman Pyhän Hengen työtä.
Hämmästyttävintä on, etten ole koskaan -
yhdistänyt Racheliä raiskaukseen.
Syntymän jälkeen Gemmenin perheessä on tapahtunut muutoksia.
Surullista, mutta kaiken tukemisen jälkeen, Heatherin mies lähti.
Hän ei ehkä tullut riittävästi huomioiduksi kaikessa tässä.
En tiedä. En ymmärrä, mitä tapahtui.
Heather jatkoi eteenpäin. Hän avioitui ja jopa adoptoi -
naapuruston pojan, Deshawnin. Hän palvoo siskoaan.
Rakastan siskoani. Jumala voi tehdä valtavia asioita elämässämme.
Kaikkein pahimmasta Hän voi tehdä kaikkein kauneinta.
Raiskaaja on nyt vankilassa ja syyllisyys ja häpeä ovat poissa.
Jumalan rakkaus on vapauttanut ja auttanut antamaan anteeksi.
Minun piti antaa anteeksi tietämättä katuiko hän.
Oli vain tehtävä niin. En vaadi häntä tilille.
Luotan Jumalan toimivan Sanansa mukaan.
Hän sanoo: "Minun on kosto". Asia on Jumalan käsissä.
Kuka olen kieltämään anteeksiannon?
Heather on puhunut Rachelille asiasta.
Hän tietää, mitä raiskaus on, ymmärtää tapahtuneen.
Välillä hän sanoo surullisena, ettei pidä siitä, mitä koin.
Sanon, etten minäkään, se oli kamalaa,-
mutta ilman sitä minulla ei olisi pikkutyttöäni.
Sitten hän hymyilee kasvot loistaen.
Hän sanoo: "Äiti, olet onnekas, että sinulla on tytär!"
Se on totta! -Heather on selvinnyt paljosta.
Hän antaa kaiken kunnian Jumalalle.
Kun annamme Hänelle ongelmamme ja katkeruutemme,-
Hän pitää niistä huolen, ja voimme antaa anteeksi.
Jumalan rakkauden eheyttävä voima saa minut valtoihinsa.
Jumalan parantavan voiman ja rakkauden vallassa on hyvä olla.
Liian usein elämässämme oleva kipu valtaa meidät.
Heatherin tarinaa katsoessa voi kysyä "Miksi tämä tapahtui?"
Vastausta ei ole. En tiedä miksi.
Asumme pahassa maailmassa.
Joudumme eri tavoin kosketuksiin pahan kanssa.
Kipu on tuttua kaikille,-
mutta Heather parantui ja sai voiman antaa anteeksi.
Hän on jatkanut eteenpäin.
Hän on voittaja, ja sinä voit olla myös.
Älä jää kipusi vangiksi.
Siitä ohjelmassamme on kysymys.
Autamme eroon kivustasi, elämään sen yläpuolella.
Avun nimi on Jeesus Kristus.
Miten koskettavia selviytymis- tarinoita. Sinäkin voit selviytyä!
Älä luovuta, jatka eteenpäin.
Anna Jeesuksen johdattaa. Hän vie sinut korkeammalle.
The Blind Boys of Alabama laulaa siitä laulussaan "Higher ground".
Kiitos mukanaolostasi. Ensi kertaan! Hei hei!
Ihmiset, jatkakaa oppimistanne
Sotilaat, jatkaa sotimistanne
Maailma, jatka pyörimistäsi
Sillä enää ei kestä kauan
Vallat, jatkakaa valehteluanne
kun ihmisenne jatkavat kuolemistaan
Maailma, jatka pyörimistäsi
Sillä enää ei kestä kauan
Iloitsen, että Hän antoi uuden mahdollisuuden
Aiemmin elin synnin maailmassa
Onneksi tiedän nyt enemmän kuin silloin
Jatkan yrittämistä, kunnes pääsen korkeammalle
Mikäli tämä ohjelma kosketti sinua ja haluat tukea ohjelmien käännös- ja tekstitystyötä soita tukinumeroomme 0600-10077 (9,85 euroa + pvm) Nordea: 111230-342789 viite: 7744 OKH 1376A
Opettajat, jatkakaa opettamistanne
Saarnaajat, jatkakaa saarnaamistanne
Maailma, jatka pyörimistäsi
Sillä enää ei kestä kauan
Suomennos: Tiina-Maria Aarnio