Inimesed ütlevad mulle kuidas sa võid Jumalat uskuda?
Ja mina ütlen, kuidas võid mitte uskuda, kui näed kogu loodut.
Põhjus miks enamik inimesi ei näe seda, on see, et nad liiguvad
liiga kiiresti. Nad on kinni eesmärgis ja ei märka teekonda.
Oma piltide abil püüan inimesi panna aega maha võtma.
Et nad avaksid oma südamed reaalusele, et seal võib olla Jumal
Leidsin Kristuse pärast seda kui olin pildistanud
loomise ilu. Sa lihtsalt pead küsima endalt mingil hetkel
kuidas see kõik sai siia ja mõistad, et see ei juhtunud
juhuslikult. Oma teekonnal otsisin kõige
enam rahu ja olin üsna vihane kristluse vastu.
Olin seda õppinud kuna mu vanemad olid silmakirjalikud
kristlased. Ma võitlesin, sest pidin. See kõik tundus liiga lihtne.
Kui palusin Jeesuse oma ellu, leidsin mida olin otsinud.
Leidsin imelise rahu.
Hea pildi saladus on Jumala võid- mises. Mitte kõigil piltidel pole
seda, aga mõnede puhul on Jumal andnud selle anni mulle.
Olen keskmine fotograaf, kellel on suur Jumal. See pole mingi vale
vagadus. Muutun järjest tavalise- maks iga päevaga. Kiitus Jumalale!
Tegin mitmeid pilte kuskil, sellest on nüüd 8 aastat,
Jumal äratas mu üles kell 3 öösel ja ütles: kui Ameerika hülgab
lause "Jumalat me usaldame", mis on kirjas ka nende rahal,
siis Ma hülgan nemad kui rahva.
Mida pean tegema, Jumal? Tahan, et teeksid raamatu,
käi läbi maa, Ma annan sulle loo. Ja hakkasin liikuma.
See maa on nii õnnistatud, Jumal näitab iseennast oma
loomingus, nõnda, et inimesed ei saa vabandada.
Kõige imelisemad vaated on Jumala poolt tehtud, et sa ei kaotaks
usaldust Temasse, kes toob pääste.
Minu lemmik Piiblis on: Fl 4:13: Ma suudan kõik Tema läbi,
kes teeb mind vägevaks. Väga põnev on olla kristlane.
Olles kristlane, saad sa nö. selle suurema pildi.
Tehes suuri pilte, oled ise osa sellest suuremast pildist.
Kristlase elu on täis seiklusi.
Imeilusad pildid. Ja milline alandlikkus, nimetada ennast
keskpäraseks fotograafiks, kellel on suur Jumal.
Minu palve on, et mis iganes anni Jumal on andnud, siis see
juhiks meid alandlikkusesse, et oleksime tavalised, kellel on
suur Jumal, kes seisab meie taga, võides meid kõiges mille külge
oma käed paneme. Vahel peame lihtsalt aja
maha võtma ja hindama Jumala loodud ilu kus iganes
oleme, ilu on päikes, taevas, mägedes - Jumal räägib läbi
oma loomingu. Tulles tagasi räägime modelliga,
kelle elu muutus igaveseks. Jääge meiega!
Ma ei suutunud tollel ajal seda lahti seletada,
aga olin lõksus, kuldses puuris.
Kallis Emily, astusin hommikul läbi,
et öelda tere, ilmselt olid hilinemas, sest jooksid minust
mööda. Lõunal mõtlsin, et äkki meil on aega kohtuda,
aga olid hõivatud oma sõpradega.
Õhtupoole ei kutsunud sa samuti mind külla, ometi tundsin
sinu üksindust, hirme. Soovin, et sa mõistaks,
et isegi kui sul pole aega minu jaoks hommikul ega õhtul,
siis kui hommikul ärkad, olen lähedal, lootes, et täna
leiad minuga koos olemiseks aega. Armastusega Jeesus.
Võid otsida kogu universumist, aga ei leia kunagi kedagi,
kes tunneks ja armastaks sind rohkem, kui Jeesus Kristus.
Teretulemast tagasi Pöördepunkti. Järgmine lugu on juba varem eetris
olnud, aga vaatajate soovil, näitame seda uuesti.
Ta oli modell, kes töötas Jaapanis, Itaalias ja Pariisis.
Tal näis olevat kõik, aga välise taga, oli valu ja tühjus, millega
ta pidi ühel päeval silmitsi seisma. Siit tuleb see intervjuu.
Sylvie Nyamuka elu koosnes glamuurist, algas varakult
Tal polnud unistust saada modelliks see lihtsalt juhtus nii.
Teismelisena elas ta Brüsselis ja jäi silma tänavalt ühele
fotograafile, millest sai alguse osavõtt suurest modellide
võistlusest, millest võttis osa sadu võistlejaid.
Suur üllatus - sain kirja, et mind on välja valitud ja pärast seda
pidime minema zürii ette ja valiti 10 tüdrukut ja mina olin
ka nende kümne seas.
Võisteldes suuremate kogemustega modellide vastu, oli Sylvie kindel,
et ta ei suuda nendega võistelda.
Tuli siis see päev, kus olid rahvusvahelised kohtunikud
rahvusvahelistest agentuuridest Pariisist, Itaaliast ja
lõpuks olin mina see üks ja ainus, kes võitis konkursi.
Juhtivad agentuurid ja disainerid viisid ta moetuurile ümber maailma.
Esmalt Jaapanisse, Itaaliasse mis oli minu esimene kokkupuude
moemaailma reaalsusega.
Milano ja Pariis tulid järgmiseks. Sylvie oli teel saamaks
moemaalilma tuntumate nimede hulka.
Mitmed maailmakuulsad nimed nagu Versace, Chanel, Cucci ja muud
tuntud disainerid. Ometi polnud tema tutvus moega
ilma väljakutseteta. Pikad töötunnid, üksindus, kiusatus
kasutada narkootikume ja pidevad meeste lähenemiskatsed.
Ühel päeval nad ütlevad sulle, et oled nii kaunis tüdruk ja
siis kui tuleb teine tüdruk, siis hakatakse teda kiitma, isegi
kui tegemist on sinu sõbrannaga. Sind ei panda enam üldse tähele.
Olles mõne agentuuri nägu, pead pidevalt muutuma selliseks
nagu iganes nemad soovisid.
Alguses oli see kena - oled noor ja edukas, teenid raha
see oligi eesmärk. Aga kui lähed üksi oma tuppa
hakkad mõtlema, et kes ma tegelikult olen. Ühel pildil oled
ühte moodi, teisel, teist, aga kes sa oled?
Reaalsus tabab sind. Pidevalt töötades, kui kõik sujub
ei mõtle sa sellele, aga on teada, et modellikarjäär pole igavene.
Tööd teha, võis see kesta 10 a. Nüüd kestab 2, vahel 3, 4 aastat.
Olles silmitsi mitmete küsimustega modellinduses, hakkas Sylvie
suhtlema Jumalaga. Paludes Temalt juhatust.
Eriti Pariisis olles suhtlesin Jumalaga palju, sest
olin palju üksinda. Rääkisin ja rääkisin Jeesusega.
Need olid palveajad tänaval, mis andsid Sylviele jõudu tegeleda
nende väljakutsetega, mis on modelli maailmas.
Tihti tundis ta, et Jeesus kõndis tema kõrval.
Olin üksi, aga polnud üksi.
Sylvie suhe Jumalaga jõudis lõpule, kui ta sattus afääri
abielumehega, keda ta kohtas Pariisis töötades. Mees oli jõukas
salaorganisatsiooni liige, millest Sylvie ei teadnud.
Ta oli seotud ka nõiakunstiga.
Tal oli misjoon, nagu meilgi on Jumalalt antud misjoon,
oli temal kuratlik misjoon. Ta elas topeltelu.
Üks elu Pariisis nädala esimesel poolel ja siis nädala lõpus
elu koos oma perega. Tollel ajal ei suutnud ma seda
endale seletada, aga olin lõksus puuris, kuldses puuris.
Olin koos selle mehega, mitte enam Jeesusega.
Ma ei saaks öelda, nagu oleksin olnud suremas, aga sain aru,
et minu elus on midagi väga valesti.
Peaaegu aasta pärast toimus Sylvie elus äratuskutse.
Koju jõudes, läksin peegli ette ja ütlesin endale Sylvie sa ei näe
hea välja, sinuga on midagi lahti. See oli algus, uks läks lahti, et
Issand võiks minuga rääkima hakata.
Ta võttis vastu sõbra kutse minna koos Brüsselis olevasse kogudusse.
Seal kuulis ta Jumalt rääkimas selge häälega.
Issand rääkis minuga tugevalt öeldes, et kui ma ei jäta
oma sõpru, siis Mina lahkun sinust.
Ütlesin Issandale, ei Sa ei saa mind jätta.
Arvan, et Jumal teadis, mida Ta ütles.
Ta ei jäta mind kunagi, aga sellel hetkel pidi Ta sedasi ütlema.
Selles hetkes olles, oli mul vaja teha otsus.
Sellel päeval koges Sylvie pöördepunkti oma elus.
Ta otsustas lõpetada suhte selle mehega. Pööras selja
harjumuspärasele elule ja pühendas elu Jeesusele Kristusele.
Jätkan tööd Jeesusega, sest tean täpselt millisest porist tulin.
Olen Jumalale tänulik, et
sellest läbi läksin, sest tean mis on pimedus ja mis valgus.
Mõni ei saa sellest aru. Kui tuled pimedusest, hindad valgust.
Sylvie on siiani modell, ent tema prioriteedis ja suund on muutunud.
Ta on teadlik väljakutsetest, mis on ees.
Kristlastena peame teadma, et reaalsus pole materjaalne, milles
elame, aga on olemas teine maailm. Oleme sõjas,
lõpetasime saatanaga, elame nüüd Jeesusega.
Sylvie ütleb, et on näinud kulda, mida maailm pakub, aga ta teab
et miski pole võrreldav rahu, rõõmu ja õnnega, mis ta leidis Jeesuses.
Käin valguses, näen kuhu lähen.
Isegi kui on keeruline, raske koorem on kanda,
siis minnes edasi, kõik ahelad langevad maha.
Käies Jeesusega, langevad ahelad maha!
Sylvie ütles: jätkan Jeesuse teenimist, sest tean pori, millest
olen tulnud. Ta oli väga edukas modell Pariisis, elades Belgias.
Südames oli aga tühjus. Huvitav, et kui Sylvie hakkas
Jumalaga suhtlema, alustas ta suhet abielus mehega.
Olete ehk märganud, et kui teeme oma elus otsuse minna
Jumalale lähemale, tõusevad kiusatused paremalt ja vasakult.
Põhjus on vaenlases, kes on saatan. Tema ei taha, et elaksid
Jumalale ja teeniksid Teda. Me julgustame täna, nagu Sylvie
hakka rääkima Jumalaga, käi Temaga. Tema toob muutuse su ellu.
Jääge meiega, oleme kohe tagasi.
Vaadake, Ma seisan südame ukse taga ja koputan.
Ma tulen iga naise, mehe ja lapse juurde, Minu ainus soov
on sind tunda. Ja, et sa tunneksid Mind.
Keegi koputab su südame ukse taga. Tema nimi on Jeesus Kristus.
Kas sa kutsud Ta sisse?
Teretulemast tagasi! Tänase saate teema on:
"Näost näkku". Järgnev lugu läheb sama teemaga edasi.
Muusik Sara Groves maadles oma eluga ja vajas suuremat
jõudu, kui ta enda oma, et võita lahing. Väga inspireeriv lugu!
Niikaua, kui Sara ennast mäletab, on ta laule kirjutanud
Ta alustas umbes 4-aastasena. Põhjus miks alustasin, oli
noodivihik, mille kaanel oli kirjas kasuta täna õpitut ja kirjuta laul.
Kirjutasin instrumentaalpalasid. Keskkoolis hakkas ta kirjutama
elu sügavamatest asjadest. Olin nohiku tüüpi laps ja
see väljendus ka lauludes. Ühe laulu pealkiri oli "Üksindus
on nii surmav" ja sellele sarnased lood.
Ometigi ei kaalunud Sara kunagi karjääri laulukirjutajana.
Leppisin sellega, et kirjutan kuni surmani aga see pole elukutse.
Sara`st sai õpetaja ja ta abiellus. Tema abikaasa julgustas teda
võtma kursuseid kuidas kirjutada laule ja võtma kirjutamist
tõsiselt. Ta pani mind fakti ette sul on and ja need laulud pole
ainult sulle. Ma teen paar kõnet ja panen selle asja toimima.
Sellest hetkest algas karjäär. Sara salvestas oma esimese albumi.
ja varsti ka teise, millel oli populaarne hitt the Word (Sõna).
Tema karjäär sujus kenasti, aga ta seisis silmitsi uute
katsumustega, saades emaks. Ta rääkis kuulajatele, et
see algas pärast poja sündi 2000.a. septembris.
Surfasin telekanalite vahel ja sattusin Oprah peale ja seal
räägiti kodus varitsevatest ohtudest. Lõikasin kodus
juhtmed läbi. Toaletist võtsin välja kogu vee, sest see pole
lihtsalt seda väärt. Küll leiame teise viisi puhastamiseks.
Sara usk oli kahtlustes.
Nägin, et halbu asju juhtub headele inimestele ja
hakkasin mõtlema, kes siis meie enda eest hoolt kannab.
See polnud mingi mõtisklus kas Jumal on hea, aga olin
kahtlustes, lamasin voodil ja ütlesin: tean selle loo
lõppu, tean, et Sa oled Jumal, Sa oled Päästja, kes valitseb.
Aga milline on Sinu versioon headusest?
Maadeldes nende küsimustega, hakkas Sara uut albumit lindistama.
Hoolimata CD edust, pidi ta selgust saama oma usus ja tegelema oma
abieluga. 2003 võttis ta aastaks aja maha, et sukelduda
Jumala Sõnasse. Mõistsin, et ma ei usu midagi, mida
Ta on öelnud oma Sõnas elu kohta. Tunnistasin oma uskmatuse Jumalale
üles ja kui ma palvetasin ja murdusin, tulid tänulikkus ja
rõõm sellisel viisil, mida ma polnud kaua tundnud.
Sarale omaselt, kirjutas ta oma võitlused ja võidud uueks albumiks.
Viimased kolm aastat on olnud rasked ja emotsionaalsed.
Aga ma olen tulnud teisele poole pideva muutuse tagajärjel endas.
Kahe poja emana on ta rajal tagasi ja on kaasanud kogu pere.
Abikaasa Troy on talle manageriks ja teeb kõike muud, mida vaja.
Armastades oma tööd, on nad siiski pannud oma tähelepanu
olulisele. Kui suhe Jumalaga ja abielu ei toimi, siis peame
oma praeguse töö lõpetama.
Ühel päeval lõppeb Sara karjäär, aga laulukirjutajana...
olles 90, kirjutan laule ilmselt vanadusest ja sellega seonduvast.
Te tulete külla ja laulan teile vanadusest.
Vahepeal kirjeldab Sara ennast kui kedagi, kes on tänulik inimene.
Olen veetnud liiga kaua aega olles tänamatu ja kriitiline.
Tahan olla tänulik ja olen, kui seda praktiseerin.
Olen ülimalt tänulik Jumalale kõige eest, mis Ta on teinud.
Meil kõigil on vaaraod meie elus. Mitmed asjad, mis jäävad ette,
kui tahame Jumalat teenida. Sara elus oli depressioon ja
usukriis, mis tekitas küsimusi, kas Jumal ja Tema Sõna on ehtne.
Oled olnud kunagi samas kohas? Mina olen.
Tahan julgustada sind täna Jumala Sõnaga Rooma kirjast 9:14-17
"Mis me siis ütleme? Kas Jumala juures on ebaõiglust? Mitte sugugi!
Ta ju ütleb Moosesele: "Ma halastan, kellele ma halastan,
ja heidan armu, kellele ma heidan armu." Nõnda siis ei sõltu see
inimese tahtest ega pingutusest, vaid Jumalast, kes halastab.
Ütleb ju Pühakiri vaarao kohta: "Just selleks olen ma sind üles
äratanud, et sinu juures näidata oma väge, ja et minu nime
kuulutataks kogu maal".
Millega iganes tegeled, on nagu vaaraod sinu elus,
mida Jumal saab kasutada et näidata oma au läbi sinu.
Mis iganes see on, heida see risti alla. Las Jumal tegutseb.
Me aeg täna hakkab lõppema. Jätame mängima Sara Grovesi
laulu "I saw what I saw" "Nägin, mida nägin"
Selleks sai ta inspiratsiooni külastades Rwandat.
Kogu Pöördepunkti meeskonna poolt jätame hüvasti ja Jumala õnnistusi!
See laul sai oma inspiratsiooni hiljutiselt Rwanda reisilt ja sellest mida ma nägin.
Ma nägin, mida nägin ja ma ei saa seda unustada
Ma kuulsin, mida kuulsin ja ma ei saa minna tagasi
Ma tean, mida tean ja ma ei saa seda eitada
Miski tee peal, lõikas mu hinge Sinu valu on mind muutnud
Sinu unistus inspireerib Sinu nägu mälestuses
Sinu lootuse tuli Sinu julgus küsis:
mida ma kardan ja mida ma tean armastusest?
Me tegime, mida tegime ja me ei saa seda ära kustutada
Me oleme, kes oleme ja see on enam kui küll
Meil on, mis meil on aga see pole asendamatu
Miski tee peal, lõikas mu hinge Sinu valu on mind muutnud
Sinu unistus inspireerib Sinu nägu mälestuses
Sinu lootuse tuli Sinu julgus küsis:
millest ma olen tehtud ja mida ma tean armastusest?
Ma ütlen, mida ütlen ilma kõhkluseta
Mul on, mis mul on aga ma annan selle ära
Ma teen, mida teen sügava veendumusega
Miski tee peal, lõikas mu hinge Sinu valu on mind muutnud
Sinu unistus inspireerib
Sinu nägu mälestuses
Sinu lootuse tuli
Sinu valu on mind muutnud Sinu unistus inspireerib
Sinu nägu mälestuses
Sinu lootuse tuli
Sinu julgus küsis: mida ma kardan
Sinu julgus küsis: millest ma olen tehtud
Tõlge: Mairit Kallaste