o
KÄÄNNEKOHTA
Tervetuloa ohjelmaamme!
Olen Victor Oladokun, Kathy Edwards ei ole täällä tänään.
Teemme töitä sen eteen, että 30 minuuttisemme jälkeen -
koet olevasi rakentunut, rohkaistunut ja innoittunut.
Niin tänäänkin. Tulossa ohjelmassamme...
Pidätetty ja kuolemaan tuomittu mies kamppailee elämästään.
Lapsena hyväksikäytetty nainen etsii liennytystä kivuilleen.
Ensin Atlantaan.
1950-luvulla Auburn Avenue sai lempinimen "Sweet Auburn".
Katu oli kuvaannollisesti katettu kullalla.
Rahoituslaitoksia, ammattilaisia, kouluttajia, viihdyttäjiä ja -
poliitikkoja asui ja työskenteli tällä kadulla enemmän kuin millään-
muulla afroamerikkalaisella kadulla etelävaltioissa.
Tuottajamme Holly Flood vie paikkaan, missä legendat,-
muun muassa Martin Luther King Jr, ovat syntyneet.
Atlantaa nimitetään Hotlantaksi, sillä tämä kaupunki sihisee!
Rasismin tähden mustat taistelivat olemassaolostaan ja tasa-arvosta.
Nyt se on "luvattu maa", jossa mo- nen värillisen haaveet toteutuvat.
Vuonna 2000 atlantalaisia oli yli 416 000, joista 61% mustia.
Charles Johnssonin muutettua Philadelfiasta Atlantaan 1984,-
hänellä ei ollut asuntoa ja päätyi Butler Streetin NMKY:n asuntolaan -
alueelle, jota kutsuttiin "Sweet Alburnksi".
Viime vuosisadan alussa tästä tuli mustien oma alue.
Heidät pakotettiin rotuerottelun seurauksena pois muualta -
ja he kerääntyivät tälle mailin pituiselle keskustan kadulle.
Alue sai nimen "Sweet Alburn" kukoistavan liike-elämänsä takia.
J.W. Dobbs antoi paikalle nimen.
Paikka oli niin "makea" (sweet), koska rahaa virtasi kuin hunajaa.
Se on ensimmäisen mustien omistaman päivälehden koti.
Siellä on myös maan toiseksi suurin mustien omistama vakuutusyhtiö.
Alburn Avenuella vuonna 1929 syntyi yksi suurimmista johtajista,
kansalaisaktivisti ja tohtori Martin Luther King Jr.
Hän piti monet kuuluisat puheensa Ebenezerin baptistikirkossa.
Hänen hautansa on myös Sweet Alburnilla.
1976 paikka nimettiin kansallis- historialliseksi maamerkiksi.
Lopulta talouslama iski ja sen olemassaolo vaarantui vuonna 1992.
John Harris omistaa Atlantan vanhimman parturiliikkeen.
Monet luulivat, että kasvun lisään- tyessä menisimme heti valtasuoniin.
Myöhemmin selvisi, että olimme yhä hiussuonissa valtasuonten sijaan.
Emme päässeet edes laskimoihin.
Alueen toivo nousee koska sitä ehostetaan.
Yrittäjä Jean Rollings perheineen ovat jo entisöineet 2 rakennusta.
Hän oli vastahakoinen sijoitukseen, kun tytär miehineen kertoi siitä.
Kun he avasivat oven... edessä oli romahtanut auditorium.
Rakennus oli raunioina.
Miksi ostaa se? Hän sanoi: "Koska entisöisimme sen!"
Hän entisöi tämän rakennuksen.
Ihmiset Alburn Avenuella ovat innoissaan entisöinnistä.
He toivovat rahan virtaavan kuin hunajan, -
tehden Alburnista jälleen "makean".
Tämä on planeetan hienoin katu.
Tule parin vuoden päästä ja näet, ettei tämän hienompaa ole!
Vaikeat tilanteet tuovat yleensä parhaimman meistä esiin.
Raamatussa sanotaan: "Voiko mitään hyvää tulla Nasaretista?"
Kuka olisi uskonut, että Atlantasta olisi tullut vuosia -
Martin Luther Kingin jälkeen USA:n nopeimmin kasvava kaupunki?
Näin on nyt käynyt.
Seuraavaksi tositarina miehestä, joka oli vangittuna, kidutettuna ja
kuolemaan tuomittuna rikoksesta, jota ei sanojensa mukaan tehnyt.
Musiikkivieraana Jonathan Butler Etelä-Afrikasta. Älä ohita tätä!
Tulossa...
Jos kysessä oli vallankaappaus, olin valmis.
Saattaisin kuolla, mutta en pelännyt sitä.
Koettelemukset ja kiusaukset haastavat joka avioliittoa.
Haen lapset! -Heitä et saa! Nähdään oikeudessa!
Joskus tuntuu umpikujalta.
"Minkä Jumala on yhdistänyt, sitä älköön ihminen erottako."
Tervetuloa takaisin!
Tarinamme miehellä oli suunnitelma elämälleen.
Vähiten hän odotti tulevansa syytetyksi vallankaappauksesta.
Mutta näin kävi. Siitä alkoi painajaismainen vankeus ja kidutus.
Tässä Jean Marie Sommetin tarina.
Lapsena haaveilin sotilasurasta.
Kuten monet lapset Ouagadougoussa, Burkina Fason pääkaupungissa,-
myös pieni Jean Marie Sommet haaveili sotilaaksi tulosta.
Rakastin isääni ja luulin, että Jumalan jälkeen hän johti kaikkea.
Halusin olla kuin hän.
Jos Jean Marien unelma toteutuisi, hän jatkaisi suvun perinnettä,-
isänsä, isoisänsä ja setänsä tavoin, jotka olivat palvelleet armeijassa.
Minulle menestyminen elämässä tarkoitti vain armeijaa.
Kun täytin 20, vaikka isäni oli eri mieltä,-
menin armeijaan.
Menin sinne vastoin hänen tahtoaan.
Jean Marien unelma menestyksekkäästä sotilasurasta -
muuttui pian painajaiseksi.
Hänen setänsä, Burkina Fason huippu-upseereja, -
pidätettiin ja kidutettiin kuoliaaksi.
Perhe valitsi Jean Marien tunnistamaan ruumiin.
En tiennyt, että tuollaista tapahtui.
Setäni ei tehnyt mitään ansaitakseen kuoleman.
Hän oli esimerkillinen upseeri.
Ne, jotka eivät pitäneet hänestä, halusivat hänen kuolevan.
Näin setäni ruumiin.
Näytti siltä, että toinen jalka oli murtunut. Verta oli kaikkialla.
Tässä oli luodinreikä ja toinen täällä.
Täälläkin myös yksi.
Jean Marie täyttyi vihalla ja raivolla.
Ennen ruumishuoneelta lähtöä hänellä oli selkeä suunnitelma.
Halusin vain kostoa.
Armeija ei tuntunut enää tärkeältä kostonhaluni rinnalla.
Heidät oli pantava maksamaan teoistaan.
Halusin tappaa heidät, siinä kaikki.
En tiennyt, miten kostaisin.
Tiesin vain, että olin armeijassa, minulla oli ase ja vain 22 luotia.
Mutta halusin kuitenkin yrittää.
Halusin tietenkin tappaa setäni murhaajat.
Pian sen jälkeen sotilashallintoa vastustanut ryhmä -
otti yhteyttä Jean Marieen yhteisen tutun kautta.
Suunnitelmana oli kukistaa hallitus.
Kaveri, joka otti yhteyttä tiesi voivansa luottaa minuun,-
etten pettäisi häntä.
Ennen ryhmään liittymistään -
Jean Marien mieltä vaivasivat monet kysymykset.
Halusin tietää tarkkaan, mitä aikoisimme tehdä.
Jos kyse olisi vain sabotaasista, en tulisi mukaan.
Jos kysessä oli vallankaappaus, olin valmis.
Saattaisin kuolla, mutta en pelännyt sitä.
Vain kosto oli tärkeää.
Ennen suunnitelman täytäntöönpanoa eräs ryhmän jäsen pidätettiin.
Häntä kidutettiin niin paljon, että antoi väärää tietoa,-
sanoen, että olin suunnitellut vallankaappauksen.
Tunnustus sinetöi Jean Marien kohtalon.
Pian sotilaat hakivat hänet.
Pidätyspäivänä luulin heidän tappavan minut, -
koska olinpaikkani oli keskellä kaupunkia.
Mutta kun he työnsivät minua patoa kohti, luulin lopun tulleen.
He tappaisivat minut ja heittäisivät veteen.
Mutta eloon jääminen oli helvettiä.
Vangitsijat kiduttivat systemaattisesti Jean Marieta.
Ajattelimme, että meidät voitaisiin teloittaa milloin tahansa.
Tuntui kuin olkapäämme revittäisiin irti.
Vankeus oli fyysistä ja henkistä.
Toivoa ei ollut. Seuraavasta päivästä ei tiennyt.
Ajattelin jatkuvasti kuolevani ja mietin, mitä sen jälkeen?
Tietämättä kohtalostaan -
Jean Marie alkoi muistella lapsuuttaan.
Muistelin äitiäni, joka kertoi raamatuntarinan joka ilta -
ennen nukkumaan menoa.
Ajattelin Jumalan olevan olemassa, mutta todellinen usko puuttui.
Eräänä päivänä Jean Marie sai Raamatun vankilaan.
Luin sitä kuin kirjaa.
Kyselin, oliko Jumala todella olemassa?
Jean Marien yksi jalka oli kirkossa, toinen noitatohtoreiden kodeissa.
Hän uskoi Jumalan auttavan niitä, jotka auttavat itseään.
Kuinka saatoin hyväksyä molemmat?
Minulle se oli täysin normaalia.
Jumala tekisi kohdallani työtään laajemmalla alueella.
Hän hoitaisi yleisluontoiset asiat,
mutta ihminen huolehtisi yksityiskohdista.
Jumala suojeli ihmisiä, mutta myös noitatohtoreiden kautta.
Luulin sitä Jumalan taiaksi.
Halusin suojelusta, voimaa.
Kaltereiden takana, epävarmana uskostaan,-
Jean Marie tajusi okkultismin voiman pettäneen hänet.
Aloin lukea Raamatun kirjoja, etenkin evankeliumeja.
Pidin Jeesuksen persoonasta, miten hänet oli niissä kuvattu.
Pyysin Jumalaa vahvistamaan itsensä ja Raamatun todenperäisyyden,-
sitten seuraisin Häntä.
Yksin sellissään Burkina Fasossa, kuolemantuomiota odottaen -
rankaisuksi sekaantumisestaan sotilasvallankaappaukseen,-
Jean Marie Sommet sai etsimänsä vastauksen.
Valitsin luottaa Jeesukseen. Annoin elämäni Kristukselle sinä päivänä.
Minulla ei ollut vielä kaikkea, mutta sydämeni oli muuttunut.
Jean Marie Sommet vietti monta kuukautta vankilassa.
Yksinäisestä sellistä tuli paikka, jossa Jumalan kohtaamiset ja -
rakkaus Kristukseen vahvistuivat joka päivä.
Elämäni oli muuttunut. Jumala sai sen aikaan.
Jumala vastasi Jean Marien rukouksiin.
Kuukausia myöhemmin hänet vapautettiin.
Ilman kristityksi tuloa olisin varmasti kuollut.
Miten? Ensin fyysisesti.
Mutta Jumala ei halunnut meidän kuolevan.
Hän tuli väliin, eikä meitä tapettu.
Toiseksi olisimme kuolleet hengellisesti.
Hän haluaa omistaa elämänsä Kristuksen evankeliumin -
ja Jumalan rakkauden välittämiseen kotimaassaan Burkina Fasossa.
Jean Marie Sommet on uusi ihminen.
Poissa ovat katkeruus ja viha,-
jota kerran koki setänsä kuoliaaksi kiduttaneita kohtaan.
Ennen kristityksi tuloani en voinut antaa anteeksi setäni kohtelua,-
enkä omaa kohteluanikaan.
Annettuani elämäni Kristukselle pystyin antamaan anteeksi.
Jumalalla on keinot auttaa sinua selviytymään voitokkaasti -
vaikka henkesikin olisi uhattuna ja koko maailma olisi sinua vastaan.
Jean Marien tavoin saatat olla elämäsi taistelussa.
Et ehkä ole oikeassa vankilassa, mutta jokin tilanne on kahlinnut,-
eikä ratkaisua näytä löytyvän. Vakuutan, että on toivoa!
Oli kerran Masai Maran riistansuojelualueella Keniassa.
Minuun vaikutti se, mitä ympäristössä tapahtui.
Leijonat nukkuivat sikeästi vähät välittäen meistä.
Leijona on voiman symboli. Miksi?
Leijona tietää kuka on ja minkä voiman omaa.
Samoin uskon kautta voit rohkeasti kohdata ja voittaa vastukset.
Ongelmiisi on ratkaisu. Hänen nimensä on Jeesus.
Raamattu kutsuu häntä Juudan leijonaksi. Hän ei horju!
Riittää, että kutsut Häntä.
Jos tarvitset läpimurron elämääsi, tilanteeseesi,-
rukoile perässäni.
Isä, tulen luoksesi Poikasi Jeesuksen nimessä,-
jonka lähetit kuolemaan puolestani Golgatan ristillä.
Tunnustan kaikki syntini.
Tule elämääni ja tee minusta uusi ihminen.
Valitsen seurata sinua tänään. Tule ja tee kaikki uudeksi.
Pyydän tätä Jeesuksen nimessä.
Onnea, koska olet elämäsi käännekohdassa, juuri nyt!
Pysy kanssamme, palaamme pian!
Yksi kaikkien aikojen innoittavimmista tarinoista...
Päästä kansani!
...on nyt koko perheen animaatio.
Kohti Luvattua maata!
Kymmenen käskyä.
Katso, minä seison sydämesi ovella ja kolkutan.
Tulen jokaisen miehen, naisen ja lapsen tykö.
Ainoa toiveeni on tuntea sinut, ja että sinä tunnet minut.
Joku kolkuttaa sydämesi ovella. Hän on Jeesus Kristus.
Kutsutko Hänet sisään?
Tervetuloa takaisin!
Yolanda Jones kohtasi kauhua lapsena hyväksikäytön kautta.
Kerromme, miten hän on kääntänyt mahdollisen elinikäisen painajaisen
välineeksi, joka siunaa samoja kipuja kokevia.
Tässä mukaansa tempaava tarina.
Yolanda oli ensimmäisillä treffeillään ja oli innostunut.
Häntä ulos pyytäneellä nuorella miehellä oli muuta mielessä.
Hän pyysi Yolandaa luokseen kuuntelemaan musiikkia,-
ennenkuin menisivät illalliselle.
Hän käänsi musiikin kovalle ja laittoi kätensä ympärilleni.
Aloin heti itkeä.
Tokaisin, että olen neitsyt, enkä halua tehdä tätä.
Pyysin päästä kotiin.
Hän vain puri hammasta ja käski olla hiljaa.
Muistan, miten pelko valtasi olemukseni.
Muistan kovan kivun.
Sitten minut vietiin takaisin asuntolaan.
Seisoin suihkussa veden valuessa ja... itkin.
Katsoin alas ja näin veren ja veden valuvan viemäriin.
Ja minä vain...
...osa minua kuoli.
Yolanda Jones tuli treffeillään raiskatuksi, mutta pysyi vaiti.
Hän oli kauan sitten oppinut vaikenemaan, -
kun läheiset kohtelivat kaltoin, kuten hänen äitinsä.
Hän kiljui ja huusi.
Hän menetti malttinsa ja läimäytti kasvoihini.
Lyönti oli niin voimakas, että lensin pöydän alle.
Avioitumisen aikaan Yolanda koki toisenlaista kaltoinkohtelua.
Miehelläni oli paljon suhteita. Hän tunnusti minulle sanoen näin:
"Suhteita on niin paljon, etten voi edes kertoa, kuinka monta."
Syyksi hän sanoi, etten ollut riittävän hyvä.
Avioliiton aikana Yolanda oppi hoitamaan kipuaan huumeilla,-
ensin marihuanalla, sitten kokaiinilla terästetyllä marilla,-
yrittäen unohtaa kaltoinkohtelut ja päästä äänistä eroon.
Äänet sanoivat, että olin ruma, kelpaamaton.
Minussa ei ollut mitään, miksi kanssani haluttiin olla.
Olin täysin arvoton.
Halusin vaientaa nuo äänet.
Kun olin pilvessä, en ajatellut, mitä oli tapahtunut illalla.
En ajatellut, mitä oli tapahtunut aiemmin.
Avioliiton päätyttyä hän sai töitä, mutta veti pilvet joka päivä.
Hän ei jäänyt koskaan kiinni.
Lopulta hän nai Rodneyn, jonka oli tavannut yliopistossa.
Rodneyn hyvyyskään ei vakuuttanut Yolandaa siitä,-
että oli rakkauden arvoinen.
Kokaiinilla terästetty mari oli ainoa, mikä vaiensi sisäiset äänet.
Hän poltti lounasaikana ja jopa yöllä Rodneyn nukkuessa.
Raskaus oli ainoa syy olla polttamatta jonkin aikaa.
Synnytyksen jälkeen... - Äänet palasivat.
Katsoin tytärtäni ja näin, että...
Äänet sanoivat, että hän tarvitsisi jonkun paremman elämäänsä,-
minä en ollut mitään, olin kelvoton.
Olin kauhea, en ansainnut olla äiti.
Olin... sekaisin.
Pohjalla ollessaan jokin alkoi liikahtaa Yolandan sisimmässä.
Putosin polvilleni olohuoneessani.
Sanoin: "Jumala tiedän, että olet siellä."
Miten lie tiesin sen, mutta nuo sanat tulivat suustani.
"Tiedän, että olet täällä ja kuulet. Auta minua, Jumala!"
Se oli Yolandan totuuden hetki.
Jumala puhui hänelle tavalla, jota ei ollut koskaan kokenut.
Yhtäkkiä kuulin selvän äänen.
Ääni sanoi:-
"Rakas lapseni, olen täällä.-
Olen aina ollut täällä.-
Olen odottanut, että kääntyisit puoleeni.-
Olen kuullut sinua ja nyt voin tehdä, mitä olen aina halunnut."
Sitten minut ikäänkuin nostettiin. Tämä voi kuulostaa oudolta.
Jokin voima pakotti minut nousemaan ja kävelemään.
Muistan miten huuhdoin huumeet wc:stä alas.
Tuhosin tupakat ja kaadoin alkoholit viemäriin.
Jumala antoi heti Yolandalle halun etsiä seurakunta.
Viikon sisällä hän ja miehensä Rodney päätyivät tänne.
Ensimmäisellä kerralla he menivät eteen -
ja pyysivät Jeesukselta synnit anteeksi, antaen elämänsä Hänelle.
Kun Yolanda nykyisin katsoo peiliin, hän näkee muutoksen.
Silmistä on hävinnyt tuska, koska vierellä on elämänsä rakkaus,-
aviomies Rodney.
Yolanda on turvassa hänen ja Taivaan Isän rakkaudessa.
Ei ole mitään niin kamalaa tai häpeällistä,-
että Jumala kääntäisi selkänsä sinulle.
Nuo sanat kertovat kaiken. Ei ole mitään, mitä kävisit läpi,-
mitä voisit tehdä, mikä saisi Jumalan kääntymään sinua vastaan.
Hänen kätensä ovat ojennettuina sinun puoleesi.
Jeremia 29:11 sanoo: "Sillä minä tunnen ajatukseni,-
teitä kohtaan. Ne ovat hyvät, ei pahat;-
ja annan teille odotetun lopun." (engl.)
Tätä Jumala haluaa. Hän rakastaa sinua.
Siksi Hän lähetti Jeesuksen maailmaan kuolemaan puolestasi.
Hän vuodatti verensä Golgatan ristillä, että kun uskot Häneen -
syntisi annetaan anteeksi ja uusi elämä alkaa.
Jumala pystyy ottamaan elämäsi sirpaleet, mitä ne ovatkaan,-
ja tehdä niistä hyvää.
Tästä syystä ohjelmamme nimi on Käännekohta.
Joka viikko kerromme ihmisistä, jotka ovat kohdanneet Jumalan.
He ovat kokeneet kovia, mutta Jumala on auttanut oikeaan aikaan.
Jumala tulee aina ajallaan ja oli tilanteesi mikä vain,-
Hän ei myöhästy.
Hän vaikutti siihen, että katsoit tämän ohjelman.
Toivosi on Jeesus.
Missä oletkaan, ojentaudu Häntä kohti ja sano: Jeesus,-
tule elämääni ja tee minusta uusi ihminen!
Ajalla on taipumus rientää, niin on käynyt nytkin.
Ja nyt suosikkimme, lahjakas musiikkiartisti,-
Etelä-Afrikan Jonathan Butler ja studiossamme laulettu "Mercy".
Ohjelmaryhmämme puolesta kiitän yhteisestä ajastamme.
Näkemiin ja Jumala siunatkoon teitä!
Armo...
Armo on Sinun nimesi -
Armo...
Armo on Sinun nimesi -
Armo...
Armo on Sinun nimesi -
Armo...
Armo on Sinun nimesi -
Huudamme pyhä -
Pyhä olkoon nimesi -
Huudamme pyhä -
Pyhä Herra -
arvollinen on nimesi -
Mikäli tämä ohjelma kosketti sinua ja haluat tukea ohjelmien käännös- ja tekstitystyötä soita tukinumeroomme 0600-10077 (9,85 euroa + pvm) Nordea: 111230-342789 viite: 7744 OKH 1376A
Isä...
Isä on sinun nimesi.
Isä...
Isä on sinun nimesi.
Suomennos: Tiina-Maria Aarnio