o
KÄÄNNEKOHTA
Tervetuloa Käännekohdan uudistettuun ulkoasuun.
Ohjelmamme on, kuten ennenkin, luova ja eturintamalla. Teitä varten.
Ohjelmassamme tänään:
Hän oli kuolemaisillaan janoon ja juoksi henkensä edestä -
erämaan halki. Epätoivoinen taistelu elämästä.
Hänen lapsensa julistettiin kuolleeksi ennen syntymää.
Kauhistunut äiti sekä kuolettava diagnoosi. - Lisäksi erikoisvieras,-
joka kertoo, kuinka käy, kun emme suostu luovuttamaan. Nämä tulossa.
Aloitamme kertomuksella John Dauista.
Hän on yksi Sudanin kadotetuista pojista.
Heitä on arviolta 25 000.
Monien kertomusta emme ikinä kuule, sillä he menehtyivät matkalla.
John kieltäytyi antautumasta, kun kuolema ajoi häntä takaa.
Se oli kuin lopun aikaa, niin kuin ihmiset Raamatussa puhuvat, -
että Jeesus palaa takaisin.
Kaikkia maan päällä kohtaa tuomio.
Näin kuvittelin.
Ajattelin Jumalan kyllästyneen meihin ihmisiin täällä maan päällä.
Kyllästynyt pahoihin tekoihimme.
Jumala seuraa katseellaan meitä.
Ajattelin, että Jumala kyllästyi meihin ja halusi tehdä meistä lopun.
Tämä ei ole otos Hollywoodin elokuvasta, vaan -
tosielämäkertomus John Dauista.
13-vuotiaana John joutui eroon perheestään sisällissodan vuoksi.
Hänestä tuli yksi 25 000:sta Sudanin kadotetusta pojasta.
Hän kulki paljain jaloin ja alasti Subsaharan erämään halki -
paeten kapinallisia sotilaita ja hän eli pakolaisleireillä.
Ongelmia oli paljon.
Nälänhätää, janoa, -
ja pelko, että paikalliset tappavat tai että villieläimet tappavat.
Veden puute oli silti todella hankala asia.
Yhdessä vaiheessa paetessaan Etelä-Sudanista, -
John oli lähellä kuolemaansa.
Hän kulki kaksi päivää erämaan paahteessa ilman vettä.
Sitten tuli kolmas päivä.
Näin kehoni olevan aivan valkoinen. Tuntui kuin olisin hajonnut.
Välillä itkin, kun vettä ei ollut.
John muisti laulun Jumalasta, jonka hän oli oppinut kylässään.
He opettivat meille monia lauluja, joissa ylisteltiin Herraa.
Jos oli vaikean tilanteen keskellä, -
ja tuntui ettei ongelmasta selviäisi, -
niin piti huutaa Herran puoleen sekä antaa ylistystä. Se auttaisi.
Ilman vettä John silti lyyhistyi.
Tuolloin minun täytyi koetella Herraa.
Täytyi katsoa pystyisinkö jäämään henkiin.
Rukoilin: "Jeesus, kylässämme he sanoivat, että olet -
kaikkialla läsnä. Eli olet kanssani minne tahansa menenkin.
Mitä voin nyt tehdä? Kuolen janoon."
Lauloin laulun koko sydämestäni. Minulla ei ollut muuta keinoa.
Se oli viimeinen keinoni.
Ja se muuttui todellisuudeksi.
John oli jo kristitty, -
mutta tässä vaiheessa hän käsitti asian merkityksen.
Hän kertoi, että huutaessaan Jumalan puoleen, Jumala kuuli.
Kaksi ihmistä tuli tyköni veden kanssa ja sain juoda.
Sain elämäni takaisin.
Johnin usko kasvoi, kun Herra varjeli ja piti huolta hänen tarpeistaan.
Herra on aina kanssasi.
Kun käyt lävitse joitakin vaikeuksia, se ei tarkoita, -
että Herra olisi hylännyt sinut.
Hän on yhä kanssasi.
John turvautui uskossaan Jumalaan siihen, että
myös muiden tarpeistaan huolehdittaisi.
Yhtenä vanhemmista pakolaisista hän oli vastuussa
yli tuhannesta pojasta.
Dinga-kulttuurissa on velvoite huolehtia nuoremmista, -
tai niistä, jotka tiettynä hetkenä tarvitsevat apua.
Siksi ajattelin sen velvollisuudekseni.
Pakolaisleireillä John asetti muiden tarpeet omiensa edelle.
Juuri tämä luonteenpiirre viehätti dokumenttielokuvan tekijöitä, -
ja siksi he pyysivät hänet mukaan.
Yhtäkkiä käsitin, että olin menossa New Yorkiin. Olin niin iloinen.
Kun katselin ympärilleni -
näin Christopher Quinnin sekä hänen tiiminsä.
Hän oli Yhdysvaltain hallituksen lähettämä.
Sanoin heille, että oli hienoa päästä Yhdysvaltoihin, mutta -
entä nämä muut pojat,
jotka jäisivät tänne pakolaisleirille ilman apua.
"Voisivatko hekin tulla USA:han?"
Dokumenttielokuva "Jumala kyllästyi meihin" kertoo Johnista
ja muista kadotetuista pojista, jotka asettuivat Yhdysvaltoihin.
John haluaa julkisuuden avulla luoda tietoisuutta
ystäviensä ja perheensä oloista Afrikassa.
Etelä-Sudan on kokonaan tuhottu. Ei ole enää taloja tai kouluja.
Eikä siellä ole sairaaloita eikä enää teitäkään.
John haluaa myös osoittaa kuinka Jumala siunaa uskollista uskovaa.
Tie on vaikea, kun kohtaa paljon ongelmia, -
mutta jos luovuttaa, ei koskaan saa vastaanottaa Herran kirkkautta.
Saan tutkintoni, -
olen nyt yliopistolla. Sitä minulla ei ollut.
Rakennan myös sairaalaklinikkaa. Näitä asioita minulla ei ollut.
Muutan omaan talooni. Sellaistakaan minulla ei aiemmin ollut.
Kirjoitin juuri kirjan, sitäkään ei aiemmin tapahtunut.
Minulla on vaimo ja tytär. Heitä ei aiemmin ollut.
Äitini ja siskoni ovat täällä ja tiedän, että veljeni ja isäni -
ovat yhä elossa Sudanissa.
En tiennyt kaikista tulevista asioista, mutta jos olisin -
luovuttanut tuolloin, niin en olisi saavuttanut kaikkea tätä.
Kerran hän pelkäsi, että Jumala oli kyllästynyt hänen kansaansa.
Tänään hän silti tietää, ettei Jumala luovuta omiensa suhteen.
Herra on aina kanssasi. Hän tarkkailee sinua -
ja Hän seuraa seuraavaa askeltasi.
Jos ylistät Häntä ja annat Hänelle kunnian, -
niin pelastut tilanteesi keskeltä ja saat elää.
Jos tuota sanaa tunnustat, -
jos pyydät Herralta, tulet pysymään elossa.
Pelastut ja elämäsi muuttuu paremmaksi. Kuten itsellänikin.
Kathy. - Hieno kertomus. - Kyllä. Kiitämme Jumalaa John Daueista -
ja monista Sudanin kadotetuista pojista, jotka ovat säästyneet.
Tämä on yritys auttaa, vaikka maailma on epäonnistunut.
Mutta mikä tärkeintä: Sinnikkyys toimii ja se saa aikaan muutosta.
Johnin matkan aikana oli monia hetkiä, -
jolloin hän olisi voinut luovuttaa.
Useimmat eivät selviydy, mutta hän silti sinnitteli.
Uskon sen johtuvan siitä, että hän tiesi, että Jumalalla oli -
tarkoitus hänen elämällensä. Nyt se tuotti tuloksen.
Tästä sinnikkyydestä puhumme tänään.
Pysykää parissamme, sillä kirjailija Vincent Paul kertoo sisun voimasta.
Älkää poistuko.
Auringonnoususta auringonlaskuun...
ylistettäköön Herran nimeä kansojen keskuudessa!
Ylistäkää Hänen nimeään kansojen keskuudessa, -
sillä ilo Herrassa on teidän väkevyytenne!
Tervetuloa takaisin Käännekohtaan.
Me kaikki kohtaamme haasteita elämässämme.
On tuo yksi vuori, jonka ylitse emme pääse.
Nigerialainen Vincent Paul sanoo silti, että tuon vuoren -
pystyy ylittämään. Aloita kiipeämään, äläkä luovuta.
Hän on kirjoittanut kirjan "Persistence Works".
Hän on tänään vieraana. Vincent tervetuloa!
Kiitos kun sain tulla. - Monet katselijat saattavat todeta:
"No, tiedän mitä sinnikkyys on."
Toiset saattavat sanoa: "Mitä se oikeasti on?"
Tämän kirjan kirjoittajana, miten kuvailisit sinnikkyyttä ja -
mitä sanoisit heille, jotka toteavat: -
"Olen yrittänyt olla sinnikäs, mutta mikään ei toimi."?
Kiitos vielä, kun sain tulla.
Sinnikkyys sanan juuri on sanassa 'pysyä'.
Se tarkoittaa, että tekee jotakin luovuttamatta,
vaikka kohtaisi esteitä ja vaikeuksia matkalla.
Ja arvostelusta huolimattakin.
Kestäminen on sitä, ettei luovuta haasteiden ja -
vaikeuksien keskellä.
Sinnikkyys on sitä, että tavoittelee unelmaa ja sitä -
mihin uskoo, vaikkei mitään konkreettista vielä näy.
Et suostu luovuttamaan, vaan jatkat eteenpäin, -
kunnes näet konkreettisen vastauksen.
Konkreettisen ihmeen.
Joskus Jumalalla on jo vastaus hengellisessä ulottuvuudessa.
Se on jo valmiina, vaikka konkreet- tinen toteutuminen vielä viipyisi.
Siksi ihmisten täytyy olla sinnikkäitä, kunnes he näkevät -
asian konkreettisesti toteutuvan.
Huolimatta esteistä, haasteista ja kritiikistä - älä luovuta ennen -
kuin näet ihmeen toteutuvan. Sen minkä uskot Jumalan tekevän.
Tuo on helppo sanoa, ja hyvältä se kuulostaakin, -
mutta kun on tilanteessa, jossa koko ajan on tullut takkiin, -
ja on pettymyksiä, niin kuinka silloin voi jatkaa?
Ehkä ajattelee: "Ei se varmasti ollut Jumalasta."
Jaksaakseen jatkaa täytyy käsittää, että on tekemisissä
Jumalan kanssa, joka loi taivaan ja maan. Hän sanoi:
"Tulkoon valkeus" ja tämä oli suuren pimeyden keskellä.
Samalla sanalla Hän loi kaiken.
Hän on myös sanonut, että jos pyydät jotakin Hänen nimessään, -
Hän tekee sen.
Kun käyt rukouksessa Hänen tykönsä, uskot että Hän kykenee -
tekemään enemmän kuin edes anot. Jumala ei ole ihminen.
Häntä eivät rajoita aika, tila tai muut ihmistä rajoittavat asiat.
Kun käsität sen, niin -
mitä pyydätkin Jumalalta haasteista huolimatta, -
Hän tekee sen, mitä on sanonut tekevänsä.
Ajalla ei ole merkitystä.
Joskus emme saa vastausta haluamallamme hetkellä, -
ja jotkut luovuttavat.
Käsittäessäsi, että Jumala tekee mitä lupaa,
esimerkiksi jos Hän on luvannut sinulle lapsen,
ajan kuluessa koet, että hetkesi ehkä meni...
Mutta kun käsität, että Jumala ei toimi oman ajoituksemme mukaan...
Jos Hän on sanonut antavansa lapsen, niin -
Jumala toteuttaa lupauksen omalla ajallaan.
Kun käsitämme, että Jumala ei ole ihminen -
ja että Hän toimii ulottuvuudessa, jota eivät aika tai tila rajoita, -
niin mitä tahansa Hänen sanansa sanoo, sen Hän myös tekee.
Tästä tulee meille vahva perustus, johon meidän tulee uskoa.
Itse uskon vahvasti, että menestyksen ja epäonnistumisen -
välillä on hiuksenhieno raja. Sinnikkyys on se, joka tuo eron.
Mitä sanoisit katselijoillemme,
mikä on suurin este sinnikkyydelle?
Yksinkertaisesti, suurin este on se, ettei sinnittele.
Kun kieltäytyy sinnittelemästä,
tai kun lopettaa sinittelyn kesken kaiken,
silloin ei ole sinnitellyt alkuunkaan.
Ihmeesi oli vain pienen matkan päässä, -
olit sinnitellyt 90-prosenttisesti, mutta sitten luovutit.
Se 90 % oli turhaa silloin, koska et saanut odottamaasi vastaustasi.
Joten suurin este sinnikkyydelle on, ettei sinnittele.
Suurin hyve, mikä meillä voi olla elämässä menestymiseen -
on sinnikkyys.
Sillä ollessamme sinnikkäitä kaikki esteet joutuvat väistymään.
Ei ole ollut sellaista mahtavaa järjestöä tai palvelutyötä, -
joka ei olisi käynyt sinnikkyyden tien kautta.
Niillä on kaikilla ollut tuo hyve.
Monesti on asioita, joiden vuoksi haluaisimme luovuttaa.
Tulemme pisteeseen, jossa haluamme luovuttaa, mutta -
jos kieltäydyt luovuttamasta,
tulee aika jolloin esteiden on poistuttava.
Sinnikkyytesi on ylivoimaista. - Kathy, viimeinen kysymys.
Miten Jumalan ajoitukseen mennään?
Jumalalla on määrätty aika sille, minkä Hän tekee.
Hän ei toimi ihmisten aikojen mukaan.
Jumala määrää kaikelle tietyn ajankohdan.
Kun käsitämme, että Jumala tekee kaikien ajallaan,
se auttaa sinnittelemään.
Tiedät, että kun se aika tulee, silloin Jumala toimii.
Jumalan ajoitukseen meneminen on sitä, että odottaa ja -
pysyy sinnikkäänä.
Tee kaikki mitä Hän kehoittaa. Menet minne Hän sanoo.
Luota, että kun Hänen aikansa tulee, Hän toteuttaa minkä on luvannut.
Upeaa. - Sitä sinnikkyys on.
Tässä televisiotyössä on hämmäs- tyttävää, että aika vain rientää, -
mutta me silti sinnittelemme tällä taipaleella.
Ja haluamme sinut vieraaksi uudestaan.
Vincent Paul, kiitos kun kävit.
Kiitos. - Kirjan nimi oli siis "Persistence Works".
Voitte tilata oman kappaleenne web-osoitteesta.
Tulossa: Äiti saa tiedon, että hänen lapsensa syntyy kuolleena.
Ei hoitokeinoa, eikä sydämenlyöntejä. Hämmästyttävä kertomus.
Lapsivesi tuli.
Vauvan jalat olivat synnytyskanavassa. Paluuta ei ollut.
"Kun hän syntyy, voit pidellä häntä, kunnes hän kuolee."
"Sallikaa lasten tulla minun luokseni, älkää estäkö heitä.
Heidän kaltaistensa on Jumalan valtakunta."
"Totisesti: joka ei ota Jumalan valtakuntaa vastaan niin kuin, -
lapsi, hän ei sinne pääse."
Kun vastaanotamme Jeesuksen pelastajaksemme, meistä tulee -
Jumalan lapsia. Uskotko sinä Häneen?
John ja Heather Bush odottivat innoissaan tyttärensä syntymistä, -
mutta ilo muuttui suruksi, kun lääkärit kertoivat lapsen kuolevan.
Hyppelevää tyttöä ei tulisi, vaan ainoastaan pieni eloton ruumis.
He sanoivat, että vauvan jalat olivat synnytyskanavassa.
Paluuta ei ollut.
"Jalat ensimmäisenä" ei ole se, mitä odottava äiti tahtoisi kuulla.
Heatherin tapauksessa se tarkoitti vauvalle kuolemaa.
Hän ei ollut vielä 6.:lla kuukaudella, kun se tapahtui.
Melko vakavaa, koska 23,5 raskausviikon kohdalla
selviytyminen on raja-alueella. Vauvan selviytymisprosentti on alle 5%.
Heather ja hänen miehensä Jimmy odottivat innoissaan toista -
lastansa - sisarta Camdenille.
Mutta yhtenä yönä 22. viikon lopussa Heather huomasi verenvuotoa.
En odottanut vaikeuksia, koska niitä ei ollut minulla ollut.
Pelko ja murehtiminen ovat aina olleet taistelua minulle.
Olin avuton ongelman edessä.
Lääkäri määräsi vuode- lepoa, muttei ollut huolestunut.
Joten Jimmy matkasi Japaniin työmatkalle.
Hyvä, se on ohi. Voin keskittyä työhön. Kaikki selviää.
Kuten Camdenin kanssa.
Asiat eivät silti olleet hyvin.
Viikko myöhemmin Heatherillä oli jälleen verenvuotoa ja -
hänen ystävän kyyditsi hänet sairaalaan.
Sairaalassa kaikki tapahtui nopeasti. Lapsivesi tuli.
Lapsen jalat olivat synnytyskanavassa.
Paluuta ei ollut.
"23.viikolla emme edes voi yrittää pelastaa lasta.
Hän ei ole tarpeeksi kehittynyt."
Yö oli Heatherin elämän pahin yö. Äiti ja ystävät tulivat lohduttamaan
ja rukoilemaan hänen kanssaan.
He sanoivat, että kun hän syntyy voisin pidellä häntä kunnes -
hän kuolee. "Voimme tukea sinua, mutta emme voi -
pelastaa hänen elämäänsä." Se oli minusta vaikeinta.
Ettei mitään tultaisi tekemään. Pitelisin lastani kunnes hän kuolee.
Hankalinta oli, ettei Jimmy ollut paikalla ja yksin näkisin tyttäreni.
Se oli todella rankkaa.
Jimmy kiirehti takaisin Japanista, -
eikä pystynyt uskomaan mitä Heather oli kertonut.
Tuolloin hän kertoi minulle, että -
vauva todennäköisesti kuolee ennen kuin pääsen lennolta.
Polvistuin vain ja rukoilin:
"Jumala, en selviä tämän kanssa, ota tämä minulta pois."
Koin neuvottomuutta, kun ei voinut olla siellä auttamassa.
Kyynelten tulviessa Heather ja Jimmy nimesivät puhelimessa tyttärensä -
Kaya May:ksi. Sitten Jimmy pyysi laskemaan -
puhelinta alemmaksi, jotta Kaya kuulisi viimeistä kertaa isänsä.
Hän sanoi: "Hyvää yötä rakas."
Heräsin ja olin todella surullinen, että tämän täytyi tapahtua, -
että minun täytyi nähdä tyttäreni kuolevan.
Se teki yöstä kamalan.
Jatkoin jakeiden toistamista:
"Kaikki yhdessä vaikuttaa niiden parhaaksi, jotka Jumalaa rakastavat"
Sekä: "Sillä minä olen varma siitä, ettei kuolema eikä elämä ...
voi meitä erottaa Jumalan rakkaudesta."
Sain rauhan.
Kävi kuinka vain ja vaikka olin surullinen, en ollut yksin.
Aamu koitti ja Heatherin lääkäri tutki häntä.
Lääkäri halusi tutkia uudestaan ultraäänellä.
Oli sietämätöntä, kun näin hänet ja tiesin, että hän pian kuolisi.
Lääkäri soitti kolleegalleen pyytäen tätä katsomaan.
Meidät oli kutsuttu paikalle, koska kalvot olivat repeytyneet.
Kalvot olivat kuitenkin uudestaan sulkeutuneet.
Se on erittäin epätodennäköistä.
Kun hän katseli ultraäänikuvaa, -
lapsi olikin pää alaspäin ja nestettä oli paljon.
Hän ei tiennyt mitä ajatella ja soitti toisen lääkärin paikalle.
Sitten he kertoivat uutisen minulle.
Heather ei malttanut odottaa asian kertomista Jimmylle.
En olisi halunnut soittaa.
Istahdin ja se olikin upeaa. Hienoin puhelin millä olen soittanut.
Emme tienneet mitä tapahtuisi, mutta ihme tämä tulisi olemaan.
Tällä oli syynsä. Jotakin suurta oli meneillään.
Bushit juhlistivat jokaista tulevaa viikkoa.
Enimmäkseen Heather oli vuodelevolla.
Kaya selvisi 40. viikkoon saakka ja ylikin.
"Bushit saivat ihmeensä", totesi lääkäri.
Lääkäri sanoi: "Saan kuulemma auttaa ihmevauvan synnytyksessä.
Olen kuullut hänestä paljon."
Alle 5%:lla odotusaikana repeytyneet kalvot eheytyvät ja neste palaa, -
mutta näin hänelle kävi.
Hän on monien rukouksien tulos.
Ja hän oli minun näköinen siitä pidän suuresti.
Tämä kokemus muuutti Heatheria ja Jimmyä suuresti.
Jumalalla on kaikki hallinnassa, ei meillä.
Joskus emme näe mitään järkeä siinä mitä sattuu, -
mutta on olemassa rauha ja usko, joista voi pitää kiinni -
olipa tilanteesi mikä tahansa ja olipa loppu mikä vain.
Tämä opetti minulle taivaan voimasta sekä tukijoukosta ympärillä, -
joka rukoilee puolestasi ja on läsnä.
Hän tekee yhä ihmeitä ja hämmästyttäviä asioita.
Tuohon haluan vain huudahtaa jess!
Tiedätkö, sinäkin voit saada myönteisen asian.
Jumalalla on asiat hallinnassa.
Ei ole väliä miltä asiat nyt näyttävät, koska -
asia ei ole vielä päätepiste.
Vaikka lääkärit uskoivat, että Bushien vauva syntyy kuolleena, -
Jumalalla oli viimeinen sana. Niin on edelleenkin.
Sanomamme teille tänään on - älkää luovuttako.
Jatkakaa eteenpäin, huolimatta siitä miltä asiat näyttävät.
Älkää kumartako näkyväisen eteen.
Raamattu kertoo, että näkyväinen on hetkellistä -
ja näkymätön on iankaikkista.
Jeesus Kristus istuu Jumalan oikealla puolella ja -
Hän rukoilee puolestamme.
Älkää luovuttako, kunnes näette ihmeenne. Victor.
Kiitos Kathy. Sanomamme on yksinkertaisesti: Älkää luovuttako,-
vaan luottakaa Herraan.
Jeesuksessa Kristuksessa on toivo. Hän on elävän Jumalan Poika -
ja kaikki valta on Hänen. - Totta. Se on hyvä uutinen.
Mieleni tekee tanssia niin hyvän uutisen tähden.
Lopettelemme nyt Salvadorin laululla "David Danced".
Kiitos seurastanne, nähdään ensi kerralla!
No aiotko tanssia? - Kyllä.
Kun Herran ilo valtaa minut, tanssin kuin Daavid
Minä tanssin
Me tanssimme kuin Daavid
Minä tanssin, me tanssimme kuin Daavid
Kun Herran ilo valtaa minut, tanssin kuin Daavid
Minä tanssin
Minä tanssin kuin Daavid
Minä tanssin
Minä tanssin kuin Daavid
Käsiä yhteen!
Kun Herran ilo valtaa minut, tanssin kuin Daavid
Minä tanssin
Tanssin kuin Daavid
Minä tanssin
Tanssin kuin Daavid
Oletteko tulleet viettämään mukavaa iltaa?
Pidättekö latinalaisesta musiikista?
Kunnon lattarimusiikkia
Mikäli tämä ohjelma kosketti sinua ja haluat tukea ohjelmien käännös- ja tekstitystyötä soita tukinumeroomme 0600-10077 (9,85 euroa + pvm) Nordea: 111230-342789 viite: 7744 OKH 1376A