RÖTTER OCH REFLEKTIONER
Barry Segal Värd för Rötter och reflektioner
Vänta en stund, jag har tittare.
Vid detta konstverk kallat "Resan till Jerusalem" -
så fann vi Motza, 10 km från Jerusalem.
Vi ska intervjua Uri ben Tsion, "Sions son" -
för att kunna förstå dess historia.
- Trevligt att träffas. - Trevligt att du är här.
Jag har bott i Motzatrakten i nästan 30 år.
Jag visste inget om det som fanns rakt under oss -
precis där vi bor och mina barn växte upp.
Ändå går historien tillbaka århundraden.
Några tusen år.
Vi måste starta från början. Vad är Motza?
Var stannar bussarna här? Varför kommer folk hit?
Vilken är platsens betydelse? Det har varit en rik plats.
- Under årtusenden bodde människor här.
Just nu har vi hittat lämningar från 9500 år sedan -
och 4000 år sedan. Neolitikum, kalkolitikum.
De grävs ut just nu.
Om vi går till Bibeln så nämns Motza för första gången -
i Josua 18:21-28 -
där det står att det är en av städerna vid Benjamins gräns.
Andra gången omnämns platsen i Jerusalems Talmud.
Där står om en ritual som ägde rum vid sukkot.
De hade med sig pilträdskvistar från Motza.
De lades vid altaret.
Kohaniterna och leviterna höll kvistar -
och slog på templets väggar och golv.
Ritualen antar vi att hänger samman med att pilträdet -
är ett träd som behöver jämn vattentillförsel.
En symbol för flytande vattentillgångar.
Jerusalem är torrt. Att ha med sig pilkvistar till Jerusalem -
under sukkot, lövhyddohögtiden, -
som infaller då regntiden börjar har ett särskilt samband.
Dessa två källor sammankopplar platsens betydelse -
med det judiska folkets historia.
Sedan får vi höra om Motza under tragiska omständigheter.
Den romerska erövringen.
Vi vet via Josefus, Josef ben Matitjahu, den judiska -
historikern som skrev om den tiden -
att strax efter att ha erövrat Israel -
förstört templet och belägrat Masada -
beslutade den 10 legionens ledare Titus som senare blev kejsare -
att ge landstycken till legionens veteraner.
Då de hade tjänat i 20-25 år skulle de få ett landstycke.
Marken här är mycket fruktbar.
Det är paradiset. Här finns vattenkällor.
Det är ovanligt på randen till Judéens öken.
Det är en vacker plats nära Jerusalem.
Vid vägen till kusten.
Det är en bra plats.
Vi vet att de höll platsen som egen.
10 legionens veteraners privata mark.
De ändrade namnet till "Colonia".
öjligen Colonia Emmaus, även om det finns tre andra -
platser med det namnet förutom denna.
- Det är bakgrunden till de kristnas Emmaus.
- Finns det inte en viss sträcka som hör samman med Emmaus?
Enligt den kunde det vara mer troligt att Emmaus låg här?
Sträckan som nämns är 11 km.
Det är lika med sträckan från Motza till Jerusalem.
Platsen låg också vid huvudvägen.
Bron som gick över floden Sorek -
ligger 200 m härifrån.
Det är det enda stället man kommer över floden på området.
Det finns inga andra lätta vägar till Jerusalem -
förutom över den bron.
- Bron Uri talar om har många skikt.
Den tar oss tillbaka till den första romerska bron -
och därifrån till dagens moderna bro.
"Pack to School" förvandlar tusentals barns liv årligen.
De får skoltillbehör och har en bättre chans att klara sig.
Utbildningssystemet är nästan alltid i kris i Israel.
Grundskolan och gymnasiet är en akilleshäl för landets -
tillväxt och välfärd.
Tack vare er givmildhet har Vision for Israel kunnat ge -
skoltillbehör till närmare 250 000 barn.
Vi tror att då barnen får detta så kan de nå sin potential -
få en god utbildning och bygga Israels framtid.
En ljusare framtid för Israels barn
Mer information på: www.visionforisrael.com
Romarna gav namnet "Colonia" vilket är viktigt.
Då Joshua Jellin och Shaul Jehuda kom hit 1860 -
för att köpa land så köpte de landet av en arabisk by -
som hette "Kalunia".
Det påminner om Colonia.
Längre ned i dalen finns Beit Iksa.
Det är inte ett arabiskt namn.
Beit Iksa syftar på "X", siffran 10.
Det har antagligen att göra med 10 legionen.
Den 10 legionen förstörde landet.
66 år senare krossade de Bar Kohbas uppror.
De ändrade namnet från Judeen, efter judarna, -
till Palestina, något vi fortfarande får tampas med.
De ändrade namnet Jerusalem till Aelia Capitolina.
Varför gjorde de det?
De ville hindra en situation då judar i framtiden skulle komma -
och återta Jerusalem i landet Judeen.
Detta omnämns i Gemara.
Där står att Motza är dagens Colonia.
Det är viktigt att minnas platsers namn.
Speciellt de allra viktigaste.
Glöm inte att då de talar om Colonia så menar de Motza.
Ert Motza. Varför? Motza var väldigt viktigt under perioden -
för det första templet, inte bara pga pilträden.
Det var viktigt eftersom vi antog att detta var -
platsen där folk förvarade sin säd -
som de tog upp till Jerusalem. De gick inte till Jerusalem -
med stora säckar.
Det är en svår stigning. Vi fann för flera år sedan -
när den nya bron över dalen byggdes -
något man nu tror -
är återstoden av ett judiskt altare.
Det var i bruk samtidigt som templet på berget.
Det här väcker många frågor.
Varför fanns det ett altare så nära templet?
Ett altare på Karmel 3-4 dagsresor härifrån är förståeligt.
Arad eller längre norrut.
Men varför ett altare så nära templet?
Bredvid altare ligger dessa sädesförråd.
Här kan man förvara mat under en lång tid.
Det finns 37 stycken, vilket är -
mer än mängden säd dalen kan producera.
En teori som det nu forskas om -
är att folk som reste till Jerusalem med sina gåvor -
lämnade dem här och sedan fortsatte till Jerusalem -
med sin familj och kanske ett får.
Man övernattade här. Man ordnade transport härifrån till Jerusalem -
för att föra mat till Jerusalem.
Det här var Jerusalems kornbod. Folk hade med sig det de hade -
till Jerusalem och lämnade det i Motza.
De behövde ett altare för resenärernas offer.
De utförde en liten ritual här -
som hängde samman med gåvan här.
Sedan hade man en andra ritual i Jerusalem.
Här är det! Offeraltaret -
som Uri talade om från tiden för det första templet.
Pilgrimerna på väg till Jerusalem stannade i Motza -
som i dag ligger under en motorväg.
De var på väg till Jerusalem för att offra vid templet.
I dagens Israel har vi en modern motorväg här -
som leder till Jerusalem. Vi kan jämföra historien och -
nuet, och vem vet om framtiden?
För varje år finns det allt färre Förintelseöverlevande ibland oss.
När Förintelsen var över anlände många förföljda judar till -
Israel och fann en plats att kalla sitt hem.
Tyvärr var deras problem inte över.
En chockerande stor andel av de överlevande i Israel i dag -
lever i fattigdom och ensamhet.
De har ingen familj som bryr sig.
Pga svag ekonomi måste många välja mellan att värma hemmet -
eller att köpa mat och medicin.
Det är vår mission att nå dessa älskade och visa dem -
i handling att vi bryr oss. Genom att stödja fysiskt, ekonomiskt -
och emotionellt. Genom ekonomisk hjälp -
element och filtar på vintern -
samt olika sociala evenemang vill vi välsigna dem -
med gemenskap och omvårdnad.
- Den moderna historien tar oss till familjen Jellin.
De köpte fastigheten år 1860.
De bildade det första judiska jordbruket här.
I Jerusalemtrakten var det första gången -
som judarna började bruka jorden.
Under många århundraden idkade inte judar -
någon handel eller något jordbruk i landet.
Inget arbete.
De studerade Toran och bad för Messias ankomst.
De bara överlevde. Pengarna de behövde -
samlade de bland rika judar utomlands.
De samlade pengar för att kunna studera Toran och be i Jerusalem.
I Hebron, Safed och Tiberias.
Så gjorde judarna i 400 år.
Familjerna Jellin och Jehuda ändrade på detta.
Familjen Jellin kom till Jerusalem -
år 1834 från Polen.
Joshua föddes i Jerusalem.
Familjen Jehuda kom till Jerusalem år 1854.
Ca 20 år senare. En mycket rik familj.
Joshua Jellin gifte sig med Sarah Jehuda.
Sarahs, Joshua Jellins blivande frus far -
trodde starkt på att profeten Hesekiels syn -
behövde förverkligas. Han skulle göra det.
Han skulle göra det genom att lämna rika Bagdad.
De var mycket rika även i Bagdad.
Han lämnade allt där för att be i Jerusalem.
Han var påverkad av Hesekiels syn.
Pg.a. visionen trodde han att judar skulle gifta sig sinsemellan -
utanför sina grupperingar så att synen skulle förverkligas.
De bestämde sig för att köpa land för att bruka jorden.
Under den tiden -
i medlet av 1800-talet så var idén att flytta utanför murarna -
en skrämmande tanke. - Farlig. - Ja, farlig.
Farlig, men också oundviklig.
Många judar flyttade till Jerusalem och det blev trångt.
Även de kristna och muslimerna planerade att flytta utanför muren.
Shaul Jehuda som var Sarahs äldre bror -
som drev det hela fann ingen att samarbeta med.
Folk tänker i små banor.
Joshuas far anslöt sig. De två var ivriga.
Det finns ett problem.
Enligt lagen kunde de inte köpa mark, då de inte var ottomaner.
Även familjen Jehuda som kom från Bagdad. (Irak fanns inte.)
Det låg i ottomanska imperiet. Men de var brittiska medborgare.
De hade inte rätt att köpa mark. De fick tänka kreativt.
De tog kontakt med den första brittiska konsuln.
Han hette James Finn.
Han talade hebreiska, läste och skrev hebreiska.
Han förhandlade på hebreiska även innan judarna gjorde det.
De talade jiddisch och arabiska. Han hjälpte judarna.
Han hjälpte dem på många sätt.
De gick för att fråga honom om han kunde hjälpa dem -
att få ett stycke mark. Han talade med dem.
De kände inte till platsens historia.
James Finn talar till dem om byn Kalunia, Colonia.
Den har problem.
Det är torka år 1860.
Människorna i byn har dålig ekonomi.
Människor lämnar mark orörd.
Kanske kommer de att sälja mark även om det är förbjudet.
De åker dit. Folket i Kalunia är glada åt att ta emot dem.
De håller på att överge marken.
Någon vill köpa den. - En rik familj.
De är välklädda och har pengar. Varför inte?
Jag vill påstå att då det gäller -
hur judarna bott i landet Israel -
inleder denna by år 1860 ett helt nytt kapitel.
Kapitlet efter detta är staten Israel.
Judarna kom tillbaka och började bearbeta jorden.
Det var något som skulle växa med tiden.
Första och andra aliyah, Rishon leTsion, Rosh Pina.
Folk blev helt uppfyllda av denna ande.
De anstränger sig för att uppfylla skeendet.
Men här förverkligas det för första gången -
genom Joshua Jellin, Shaul Jehuda och deras föräldrar: -
David Tevya Jellin och Shlomo Hezkiel Jehuda finansierade det.
Här stod de, två unga smarta killar från Jerusalem.
Tonåringar. De måste klara av det hela.
De måste föra det i land. Det går helt fruktansvärt.
Det är i princip att låta två jeshivapojkar -
äga en kibbutz. Det funkar inte.
Som att låta två kibbutzniks leda en jeshiva.
Det hela går mycket illa.
På fyra år har de gjort slut på alla pengar.
De klamrade sig fast vid marken även om det gick illa.
De visste inte mycket om jordbruk. Det är en gammal konst -
som ärvs från generation till generation.
Man kan inte läsa en bok och sedan veta allt.
De ville fortsätta även om det inte lyckades.
De var tvungna att jobba med jorden alldeles ensamma.
År 1870 hände det sig att en av arbetarna -
plöjde jorden och stötte vid en metallring -
i jorden med plogen.
Det förändrade historien.
De upptäckte att metallringen satt fast i en stor sten.
De lyfte den och upptäckte ett schakt i marken.
De undersökte vad det innehöll.
De fann något som skulle förvandla jordstycket -
från ekonomiskt nederlag till succé.
Vad fann de? - Guld? - Ja, guld!
Olja... Jag ber alltid folk svara och får olika typer av svar.
Min favorit kom från ett bar mitsva-sällskap.
De firade här.
De sade att de fann trådlöst internet.
De menade allvar, de skämtade inte.
Det är okej. Det de fann som skulle ändra på historien -
och även Jellins berättelse på denna plats -
var en enorm byggnation under deras fötter.
De putsade rent i byggnationen -
och utanpå och gjorde den till en sal.
Ovanpå den byggde de en mycket mindre byggnad.
De fick ett gästhus.
Gästhuset som de byggde utifrån byggnationen de funnit -
ändrade på allt. Den gav dem möjlighet -
att behålla jorden.
Framgången ledde till att andra judar -
kom för att bruka jorden. Till skillnad från Joshua och Shaul -
Jehuda visste de hur de skulle göra.
Joshua Jellin hade tur när han hittade metallringen i jorden.
Han skulle bli den första som -
flyttade hit 1890 då han byggde huset vi sitter i nu.
- Ett "khan" är som ett livsstilshotell.
- Platsen blev känd då man stannade -
på väg till Jerusalem. Det man var mest rädd för då -
var banditer, väderförhållanden och rovdjur.
Då Joshua fann den stora byggnationen i marken -
så kunde åsnorna och varorna föras in i den stora hallen.
Den låstes och så kunde man vara trygg.
Handelsmännen som reste från Jaffa, "Jerusalems hamn", -
till Jerusalem stannade här.
Här låg bron över floden.
De hade ännu ett par timmar kvar till Jerusalem härifrån.
Vägen var mycket smal.
Alla vilade här. De var vana att stanna här.
Jellin ändrade historien med sitt femstjärniga "khan".
Nu ska jag fråga: Vems var byggnationen under deras fötter?
Det är också mycket intressant.
Vi tror att den byggdes antingen av romarna eller bysantinerna.
Det är samma krafter som fick nationen Israel ut ur -
landet Israel. Antingen romarna eller bysantinerna byggde -
en tillräckligt stor byggnad för -
att den första juden som köpte mark utanför Jerusalem -
skulle bli en rik man.
Rik nog att kalla på andra judar att följa honom.
År 1948 blev detta jordbrukssamhälle -
en militärbas.
Härifrån stormade trupper fästningen här invid, "Kastel".
Människor kom även från Ma'ale Hahamisha och Kiryat Anavim.
Sedan fästningen hamnat i det mycket unga IDF:s händer -
så låg vägen till Jerusalem öppen.
Det förändrade landets historia.
Uri har berättat för oss om det judiska folkets historia här -
under tusentals år. Bara 200 m ifrån -
stället där familjen Jellin slog sig ned och bodde -
finns denna ruin av ett stort hus.
Det tillhörde Haj Amin al-Husseini.
Han var ledare för uppror mot den judiska närvaron här i -
Mellanöstern år 1920. Britterna tog honom under arrest 1921.
Han frigavs dock. Britterna gjorde honom till -
Jerusalems stormufti, den högsta arabiska utnämningen -
i det brittiska mandatet Palestina.
Från 1921 till 1936 -
så välkomnade al-Husseini brittiska tjänstemän i detta rum.
Han bjöd på te, kanske mat.
Definitivt så försökte han påverka deras syn på den judiska -
staten här i Palestina.
År 1936 ledde al-Husseini upproret mot britterna -
och judarna, och britterna efterlyste honom.
Han flydde och kom slutligen till Tyskland.
Enligt nazipropagandan försökte han övertyga arabvärlden -
och muslimvärlden att hata judarna och vilja utplåna dem.
Han förenade sin ideologi med Adolf Hitler.
Han påpekade att tyskarna inte hade några kolonier i Mellanöstern.
Britterna och fransmännen hade haft sådana.
Ett av mötena med Hitler ledde till att en Waffen-SS division -
grundades bland bosniska muslimer.
Ifall Tyskland kunde erövra Mellanöstern -
så hade de kunnat eliminera judarna i Palestina.
Lägg märke till kontrasten. Här fanns det romerska Colonia.
Det finns inte längre. Även al-Husseinis hem ligger i ruiner.
Varför? Han var antisemit och ledde hatet mot judarna.
Å andra sidan har vi familjen Jellins hem.
En symbol för det judiska folkets återupprättelse i sitt hemland.
Kom och besök denna plats!
Stöd översättningen av programmet: -
I Sverige: Korsets stöd r.f. PG 97572-2 eller BG 760-2014
I Finland: Ristin Tuki ry, ref. 8507, FI40 1112 3000 3427 89
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7