RÖTTER OCH REFLEKTIONER
I det här avsnittet av Rötter & Reflektioner ser vi på israelisk konst.
Heb 11:1 lyder: "Tron är en övertygelse om det man hoppas, -
en visshet om ting som man inte ser."
När jag tänkte på den här versen föreställde jag mig Gud i himlen -
med sina penslar och en palett med universums alla färger.
Han målar underbara, kreativa idéer.
Veckans ord är omanut. Ordets rot har bokstäverna alef, mem och nun.
Därifrån kommer orden amen, leamin - att tro, emuna - tro -
och oman - konstnär.
Därför är veckans ord omanut - konst.
OMANUT - KONST
Herr olivträd, vartåt ligger Sakhnins Omanut-galleri? - Däråt.
Tack, shalom!
Sakhnin var redan under antiken känd för sina olivlundar.
Vi ser olivlundar längs vägen till staden Sakhnin.
Det påminner om versen att vi är ett i olivträdet, Messias.
Varje år i Jerusalem!
Följ med Barry Segal och Vision for Israel till lövhyddohögtiden -
i enlighet med profeten Sakarjas syn om ändens tid: -
Hednafolken ska år efter år komma för att tillbe Kungen -
och fira lövhyddohögtid (Sak 14:16).
Kontaka oss och anmäl dig!
Fira lövhyddohögtiden med Barry och Batya.
Med oss har vi kända bibellärare, organisationer och lovsångsteam.
Delta i den traditionella marschen på gatorna i den stora konungens stad.
Gläd dig med oss under lövhyddohögtiden.
Vi är i Sakhnin i övre Galilén.
Vi besöker arabernas kulturcenter, arabmuseet.
Marhaba! Tack!
Det är en förmån att vara här.
Berätta om platsen.
Vi är i museet för palestinsk folktradition.
Det grundades för 55 år sedan.
Vi började samla våra far- och morföräldrars verktyg.
Vi samlade ihop en utställning.
Byggnaden är historisk.
Den turkiska guvernörens säte var här för 200 år sedan.
Det började år 1796 och fortsatte fram till 1864.
Just nu har vi tre utställningar här.
Den första, huvudutställningen, består av våra förfäders verktyg.
Så har vi en konstutställning kring olivolja -
och konstnären Hassan Tawafris utställning.
Han kommer från byn Maghar som ligger nära till.
Hassans teman kommer ur traditionerna.
Han tänker på traditioner, förfäder.
Han minns sin barndom och målar den som han minns den.
Är han jude, arab eller drus? - Hassan Tawafri är muslim.
Han kommer från Tiberias, han föddes där.
År 1948 flyttade han till byn Maghar -
där det bor druser, muslimer och kristna.
Jag kan presentera utställningen på gården.
Regnvattnet samlades i en sådan här brunn. I hörnet bakade man bröd.
Du ser verktygen som användes i jordbruket. Plogar och annat.
Traditionella arabiska hus hade sådana här gårdar.
En fråga innan vi går in.
Ditt arabiska namn Amin kommer från samma rot -
som ordet emuna, tro.
- Precis. Amin är på arabiska en person som samhället tror på.
Hans ord är sant. Man tror honom och hans ord.
I hebreiskan kommer också omanut, konst, från samma rot.
- Samma i arabiskan.
Hebreiska och arabiska är besläktade, från arameiskan.
Bokstäverna kan vara lika.
Ibland har ord samma innebörd.
Här är två utställningar. Först traditionella verktyg.
Hantverksverktyg.
På väggarna har vi ca 15 tavlor med olivträd som motiv.
De är målade av araber och judar.
På kullarna kring Sakhnin finns många olivlundar.
Sakhnin var redan under de första och andra templens tid -
känd för sin olivolja och sina olivträd.
Man har redan i över 2 500 år vetat -
att här från Sakhnin får man god olivolja.
Det ligger alldeles här nära.
Härifrån förde man olivolja till Jerusalem och i vissa fall till templet.
Om man ser på namnet Sakhnins historia i judisk historia -
kommer det från ordet sicha.
Sakhnin kommer från ordet sicha, att smörja med olivolja.
Namnet Sakhnin har alltid förknippats med olivolja.
Från den tiden fram till i dag -
har vi så många olivlundar.
Det ligger i namnet Sakhnin. - Precis.
Det har att göra med olivolja.
Vi fortsätter rundan.
Mitt i har vi placerat Hassan Tawafris verk.
De symboliserar olivolja och fred mellan olika religioner.
Duvan symboliserar fred. - Precis.
Här är en kristen kvinna, en druskvinna och en muslimsk kvinna.
De träffas, äter av samma träd och besöker samma platser.
De är gästvänliga mot varandra så freden ska få regera.
Hon representerar de kristna. - Ja, med en vattenkanna.
Hon representerar druserna och hon det islamska samhället. - Ja.
Hon ser intressant ut. Vart jag än går ser hon på mig.
Det här verket är speciellt.
Hon följer dig med blicken, vart du än går.
Hennes ansikte vänds alltid mot dig -
för att möta dig.
Jag gillar den. Arabernas Mona Lisa. - Så kunde man säga.
Här är berget Tabor. - Och byarna omkring det.
Vilken vacker tavla!
Betyder den vita duken något? - Det betyder att den här kvinnan -
till skillnad från de andra, ingått äktenskap dagarna innan.
Hon plockar oliver med familjen.
Det är alltså oliver på marken. - Ja. Mannen skakar träden.
Oliverna faller till marken och kvinnorna plockar dem.
Så gjorde man för 50-60 år sedan. Kanske fortfarande.
Jag gör på samma sätt med citron- träden hemma. - Skakar ner frukten.
Amin, det har varit en fin rundtur. Omanut,som man säger på hebreiska.
Det finns också i ditt namn. Vi besöker en någon gång med en grupp.
Vi uppmuntrar också andra att besöka er. - Du är alltid välkommen.
Idag lagar vi musakhan. Det är en kycklingrätt araber älskar.
Det är också Barrys favoritmat.
Jag har lagat det förut -
men det här är på sätt och vis första gången. Vi gör det tillsammans. Barry!
Det ska mycket lök i rätten. Det här är en rätt du tycker mycket om.
Berättade jag när jag åt det första gången? - Nej.
År 1974 när jag första gången besökte Israel. På min födelsedag -
tog en grupp ungdomar, jag var ung, mig till en restaurang i Jerusalem.
Där tillagade man det här med lök, olivolja och röd krydda.
Det var underbart.
Jag hoppas du inte blir besviken. Förvänta dig inga stordåd.
Ha inte för höga förväntningar när jag hackar lök. Det får mig att gråta.
Därför har jag förberett mig med gasmask -
för att klara den här situationen.
Tadaa!
- Hoppas det inte blir krig.
Wow! Det blir allvarligt. Det vore enklare att frysa löken.
1. Hacka löken (gasmasken är valbar).
Ta först bort det dåliga. - Jag kan inte laga mat.
Jag hjälper dig.
Wow! Se på dessa lökar. Barry, du är skicklig.
De är fint hackade.
Nu vet jag att Barry är konstnär. Matlagning är verkligen konst.
Vi använder vissa ingredienser. Kycklingbitar
Mycket olivolja.
Svartpeppar, sumak, kryddpeppar, -
pinjenöt, mycket lök som ni ser.
Nu börjar jag steka löken.
Vi har förstås också kycklingbitar och tunt pitabröd.
Vi börjar med löken.
Mycket lök. Det tar en stund att steka den, i olivolja.
Jag häller mycket olja över löken. Det här är en olivoljerätt.
Mer olivolja på kycklingbitarna.
Det är många skeden i tillredningen.
Vi gnider in kryddorna i kycklingen.
Huvudingrediensen är sumak.
Det är den här trevliga röda kryddan som är känd här i regionen.
Jag skulle säga att den är något sur till smaken.
Mycket olivolja.
Vi väntar att löken är klar.
Jag skrapar kryddorna ur skålen.
Nu kan vi lägga in den i ugnen.
Vi lägger den i ugnen i 45 minuter och 200 grader Celcius.
Vi väntar att löken är klar.
Det tar några minuter. Jag har aldrig sett så mycket lök.
Vi smörjer pitabrödet med olivolja.
Vi väntar att kycklingen är genomstekt. Efter det -
lägger vi den stekta löken -
på pitabrödet.
Ovanpå löken lägger vi kycklingbitarna och ett lager lök.
Och förstås kryddorna.
Här är kycklingbitarna.
Vi lyfter kycklingen på pitabrödet.
Det ser delikat ut.
Man kan också använda benfria filéer.
Det ser ut att vara färdigt att ätas, men inte än.
Vi lyfter allt tillbaka i formen.
Nu verkar det vara klart.
Jag penslar med olivolja.
Tillbaka in i ugnen -
för ytterligare 15 minuter.
Först strör vi på pinjenötter. Tillbaka in i ugnen.
Låt stå ännu 15 minuter i ugn.
Så där.
Vi dekorerar med persilja och kryddor.
Barry, är du redo?
Redo att smaka något som doftar riktigt underbart.
Okej! Nu gör vi det.
Det flödar himmelska dofter från köket.
Vi smakar på det.
Titta på det här. - Wow! Ser ut som musakhan.
Mer lök.
Ursäkta, jag glömde säga: "Kan jag få".
Matlagning är konst. Ordet "konst" är omanut.
Vi smakar.
Som vi alltid brukar säga: -
En till dig... En till mig.
Mums! - Bra.
Toda raba! - Bevakasha! Shabbat shalom!
Vision for Israel och Josephs Storehouse -organisationernas -
Millenniumcentret blir en mångsidig byggnad med vilken man når -
hela Israel: judar, araber och alla folkgrupper med goda gärningar.
Bli partner med oss i byggnadsarbetet.
Din donation hjälper åldringar, överlevande från Förintelsen, -
offer för terrorism och raketer, fattiga och sämre bemedlade.
Vision for Israels center -
erbjuder medicinsk- och nödhjälp i Israel och katastrofhjälp -
utomlands. Det här är inte längre en tom tomt eller en ritning, -
utan en dröm som byggs.
Ta kontakt och nå israelerna via organisationen Vision for Israel.
Bli vår partner. Låt oss bygga på en fast grund.
VISION FOR ISRAEL: MILLENNIUMCENTRET
Vi har kommit till Judeens berg och Tsur Hadassa -
till en gammal vän.
Jag ser honom som expert på Bibelns konst.
Vilken plats att samla inspiration!
Hej! Bruchim habaim! Välkommen! - Hej Elhanan!
Stig in i arken.
Det har alltid legat på mitt hjärta -
att tala om Bibelns konst.
Jag kunde inte tänka mig något som bättre än konst berättar om Israel.
Vi har känt varandra i decennier. - Åtminstone.
Hur utformades din vision och ditt yrke -
ur Guds Ord?
- I praktiken föddes jag som konstnär.
Jag föddes med en vass penna i munnen. En svår förlossning.
Jag har tecknat så länge jag kan minnas.
Jag flyttade till Paris. Jag hade en ateljé där när jag var 25 år.
Jag var där i fem år.
Som jude reste jag iväg för att att utforska världen.
Jag hissade seglen, köpte bara en enkelbiljett.
Jag ville veta om jag kan hitta sanningen. Jag for till Paris.
Då kände jag inte Herren, men Han öppnade dörrar för mig.
Jag fick en vacker ateljé med utsikt över Seine.
Jag målade och gjorde skulpturer.
Mina verk ställdes ut i Grand Palais. - Wow! Fint.
Utställningar. Jag rörde mig i lokala cirklar -
med Gérard Depardieu och Salvador Dali.
Dali är precis som hans målningar. Otrolig!
Det var intensivt liv.
Jag sökte kärlek och fann sådan -
som först brann med en stor låga, men till sist var bara aska kvar.
Jag frågade om det finns kärlek som brinner, men inte förtär eller slocknar.
Det här var stora frågor.
Jag målade, gjorde skulpturer, skrev romaner och dikter.
Av en amerikansk förläggare fick jag ett avtal om bokillustration.
Jag flyttade till Brasilien med min företagspartner.
Vi jobbade där fyra år med ett projekt.
Då kände jag inte Torans ord -
om att när du söker Herren av hela hjärtat så finner du Honom.
Jag sökte sanningen av hela mitt hjärta.
"Jag ger vad som helst för att hitta den. Varför samla pengar?"
Jag minns det som igår.
Guds Ande kom över mig.
När ljuset tänds ser man inte ljuset, utan det som det avslöjar.
Det fanns mycket att rensa. Jag visste inte hur man rensar i oredan.
Då kom Jeshua in i bilden.
Jag förstod att Han blev världens toalett.
Genom Honom spolades all vår smuts ner -
och vi gjordes rena. Så gick det för mig.
Ingen berättade det. Jag hade aldrig trott det.
Jag gick ner i vattnet vid Baía de Todos los Santos, de heligas vik.
Gud styrde mig dit. Där fann jag Messias. Han spolade bort -
synden ur min kropp, ur mitt liv.
Jag kom upp pånyttfödd. Jag visste inte vad...
Jag hade aldrig hört om något sådant. Jag rörde mig inte i kristna cirklar.
Plötsligt var allt nytt. Jag såg ner i vattnet. T.o.m fiskarna sa: -
"Elhanan, välkommen till livet!"
Jag kände inte till stället i Bibeln där Gud talar till profeten.
Han skulle visa Jakob nåd och ge Abraham sanningen.
Han skulle kasta våra synder i havets djup. Mika 7:19
Mina synder kastades bokstavligen i de heligas vik.
Jag kom upp ur vattnet förvandlad, förnyad.
Jag var inte totalt förbytt, men människor såg skillnaden.
Jag visste att jag funnit Herren.
Han befallde mig att fara till Israel.
Jag kom hit och for till Västra muren. Jag frågade: "Vad näst?"
Jag vill tala om det här.
I konsten har Gud gett dig gåvan -
att för andra människor illustrera med palett och pensel -
eller penna och papper.
Jag har sett många av dina verk med bibliska motiv.
Du ritar också djur och skapelsen.
Jag vill se på dem med dig och höra var du fått inspirationen.
Först och främst är jag född realist, i livet och konsten.
Jag är starkt medveten om Guds skapelseverk -
och att hela världen är full av Hans härlighet.
Jag vill att människor ser det, inte slå blå dunster i ögonen på någon.
Jag vill att min konst är som skyltar om Guds rike, -
en spegel eller spegling av det, här på jorden.
Jag jobbar hårt på att utveckla mina verktyg och min förmåga -
så att jag med Guds hjälp får lägga ner den visionen i världen.
När jag kom till tro övergav jag alla mina tidigare verk.
Jag ville bara Guds rike.
Men Han gav mig mina verktyg tillbaka och sa: "Tjäna."
Sedan den dagen -
har jag med min ringa förmåga tjänat bara Guds rike.
- Kan du visa verk med bibliska motiv -
som inspirerat dig och hur allt hänger ihop?
Jag tog med mitt portfolio. Jag fick ett samtal.
"Gå till Kirjat haJovel till Philip Leon kulturcenter. Tala med chefen.
Han heter Prosper." (sv: ha framgång) Vilket speciellt namn, tänkte jag.
Prosper tog mig upp för trappan och visade en bar vägg.
"Kan du göra en väggmålning?" - "Ja."
Jag målade en bild av Noa efter den stora floden.
Det är en offentlig byggnad. Tusental har sett den.
Barn går förbi här till biblioteket.
Jag var nöjd med resultatet. Gud hjälpte mig med det.
Direktören för YMHA, unga mäns hebreiska förening, såg målningen.
Prosper frågade: "Gör du en till?" Jag jobbade ännu på verket.
Jag sa: "Det är som att fråga en kvinna under förlossningen -
om hon vill ha fler barn. Kanske någon gång."
Han gav mig ett visitkort.
"YMHA:s direktör såg den här och vill ha en målning i sin idrottshall."
Målningen blev klar. Direktören sa: "Vi har ett ordspråk på hebreiska: -
När man ser mat, väcks hungern.
Vi gillar ditt arbete. Följ med mig."
Han tog mig till simhallen.
Där fanns en tom, vit vägg på 50 kvm.
"Här skulle vi få Jerusalems största väggmålning. Kan du måla den?"
"Nej", sa jag och började gå iväg.
Väggen var enorm. Jag visste inte var jag skulle börja.
Jag kände den Helige Ande sakta knacka mig på axeln.
"Det är för det här jag lyft dig."
Jag vände mig om. Jag målade Edens lustgård.
14 meter x 3,4 meter.
En väldig utmaning på alla sätt.
Jag planerade den ett år. Jag målade den på en månad.
Det är 26 år sedan, året var 1989. Målningen är fortfarande kvar.
Gud gav mig texten mellan livets träd och kunskapens träd på gott och ont.
"Var är du?"
Den frågan ekar igen i hjärtat av Jerusalem.
Den första frågan är ännu aktuell. "Var är du?"
Här har du försökt avbilda Jona och den stora fisken -
men av någon orsak ser jag dig och en stor fisk.
- Det är ett självporträtt.
Bilden är viktig, för i kristen konst -
är det alltid en val som avbildas.
Jag tänkte att någon måste korrigera det. Det var inte en val utan en fisk.
Bibeln säger dag gadol. - Precis, inte leviatan, val.
Vem har vi här? - David och Goljat.
David var liten. - Det här är David.
Jag borde använda glasögon. Berätta om den här, en av mina favoriter.
Bilden heter "Löftet till Abraham".
Att han skulle få ett barn vid sin höga ålder var mycket osannolikt.
Gud sa att Abraham skulle ha barn som det finns stjärnor på himlen.
Här är golvet som ur filmen Alice i underlandet.
- Jag förstår hur du kom att tänka på det. Det är Ester inför kungen.
Så blev hon drottning. Det här var före det.
Jag tänkte att det behövs en bild av det.
Här är den uppståndne Herren i Galilén.
Petrus och bröderna såg Messias på stranden.
Här botar Messias sjuka, igen vid Galileiska sjön.
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle Himlen TV7