Jumalan rakkaus yhdistää. Tervetuloa ohjelman pariin.
Tämän on sarjan toinen osa, ja aiheena on Kutsu kansakuntiin.
Olen Mika Jantunen, ja tulemme puhumaan todella tärkeistä aiheista, -
jotka liittyvät mm. Jumalan rakkauteen ja sisäiseen paranemiseen.
Meillä on kaksi tai oikeastaan kolme vierasta, mutta ensin kaksi.
Ensimmäinen on Marc Brisebois.
Hän on apostolinen johtaja -
Spruce Grove Pentecostal Community Church -seurakunnassa, -
joka sijaitsee Edmontonin lähellä. - Kyllä, ihan Edmontonin vieressä.
Hän on työskennellyt kristillisessä tv-ohjelmassa Off the Wall 7 vuotta -
ja tehnyt paljon kristillistä mediatyötä.
Hän matkustaa kaikkialla maailmassa, ja hänet tunnetaan johtajien johtajana.
Hän on ollut naimisissa 37 vuotta ja hänellä on 5 lasta ja 4 lastenlasta.
Tervetuloa, Marc. - Kiitos. On hienoa olla täällä.
Toinen vieraamme on Brad Cheese -
Kanadan Abbotsfordista, vai mitä? - Aivan oikein.
Hän työskentelee Sevenoaks Alliance Church -seurakunnassa -
aikuisten palvelutyön opettajana. - Aivan.
Te molemmat edustatte Watchmen for the Nations -järjestöä.
Se on tämän ohjelman aiheena, mutta ennen kuin menemme siihen, -
kertoisitteko lyhyesti, miten tulitte uskoon -
ja miten Herra muutti elämänne? Lyhyt todistus. Brad, ole hyvä.
Kotini ja lähipiirini ei ollut lainkaan kristillinen, -
mutta koko lapsuuteni ja nuoruuteni ajan -
kaikki kohtaamiseni uskovien kanssa olivat todella positiivisia.
Kotikatuni päässä asui katolinen pappi, joka antoi meidän leikkiä kirkossa -
ja vietti aikaa kanssamme. Sain hänestä todella hyvän kuvan.
Kaikkialla, minne menin, sain hyviä kokemuksia uskovaisista, -
ja lopulta koitti minun aikani.
Herra sanoi tavoittelevansa minua henkilökohtaisesti.
Tapasin perheen, jonka äiti oli kuolemassa syöpään.
Se oli kristitty perhe, he olivat uskon ihmisiä.
Sain kulkea kolmisen vuotta perheen rinnalla siinä kriisissä.
Se muutti minut. Kun he kävivät läpi perheenäidin tulevaa kuolemaa, -
näin heissä jotain, mikä herätti minussa kateutta.
Halusin sellaisen yhteisön. Jumala asetti minut tilanteeseen, -
jossa ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin tulla Hänen luokseen.
Hänestä tuli vastaus kaikkeen. - Hyvä. Entä Marc?
Tulen perinteisestä katolisesta taustasta.
Kävimme kirkossa kahdesti vuodessa, kunnes Herra ilmestyi äidilleni.
Hän sai Pyhän Hengen kasteen ja syntyi uudesti.
Jumala paransi hänet syövästä, ja hän alkoi rukoilla puolestamme.
Herra ilmestyi minulle, kun pakenin Häntä.
Olin noin 18―19-vuotias. Olin baarissa juomassa kavereiden kanssa, -
kun Herran kirkkaus laskeutui ylleni. En ymmärtänyt sitä -
enkä tiennyt, mitä tehdä. Tiesin vain, että minun piti seurata Häntä.
Seuraavana aamuna vain sanoin äidilleni, että lähden raamattukouluun.
Hänen hämmästyksekseen siitä alkoi muutos. Se kohtaaminen oli ihme, -
jota en oikeastaan edes halunnut. En etsinyt Jumalaa, mutta Hän tuli.
Vuonna 1991 Bob Birch perusti -
tämän Watchmen for the Nations -järjestön. Olit mukana jo silloin.
Sinulla oli palvelutyö Watchmen on the Wall ("Vartijat muurilla").
Miten lähdit mukaan tähän työhön? Mitkä olivat ensiaskeleesi siinä?
Olin Edmontonissa perustamassa Watchmen on the Wall -järjestöämme.
Osallistuin kirkkokuntani konferenssiin, jossa puhui Bob Birch -niminen mies.
En tiennyt, kuka hän oli, mutta katsoin häntä, kun hän nousi.
Hän oli yli 80-vuotias ja laiha mies. Ajattelin, että kunnon tuulenpuuska -
puhaltaisi hänet nurin. Mitä hyötyä hänestä voisi olla minulle?
Mutta heti kun hän avasi suunsa, se oli kuin ukkosenjylinää.
Tuon miehen kautta tuli sellainen Jumalan auktoriteetti, -
vaikka hän näytti heikolta, kuin hänessä ei olisi lainkaan voimaa.
Hänen puheensa oli Jumalan tulta. Halusin tietää, kuka hän oli.
Menin hänen luokseen rukoiltavaksi, mutta rukouksen sijaan hän profetoi -
ja sanoi: "Jumala on kutsunut sinut Kanadan kansan profeetaksi."
Sattuikin niin, että puolen vuoden päästä muutin hänen kotikaupunkiinsa.
Hän oli ensimmäinen ihminen, jolle soitin, ja hän pyysi minut mukaansa.
Jumala on kutsunut sinut pastoriksi ja matkustamaan eri kansojen pariin.
Olet käynyt noin 50 maassa eri puolilla maailmaa.
Mitä Jumala on tehnyt elämäsi kautta?
Niin monia asioita, että on vaikea sanoa.
Hän on saanut sydämeni palamaan sen vuoksi, että uskovat kasvaisivat.
Kirkkohistoriasta näen, että Jumala on luomassa kansaa, -
joka on yhä enemmän ja enemmän Jeesuksen kaltainen.
Se ei tapahdu vain yksilön elämässä, vaan seurakunnan historiassa -
Jeesuksen ylösnousemuksesta aina tähän päivään asti.
Johannes Kastaja... Anteeksi, apostoli Johannes sanoo: -
"...sillä pimeys katoaa, ja totinen valkeus jo loistaa."
On nousemassa esiin totinen kansa, jonka asenteet, sydän, luonne -
ja auktoriteetti muistuttavat Jeesusta aina vain enemmän.
Odotan, että pian koittaa aika, jolloin luomakunta saa nähdä -
niin suuren vastaavuuden, että Room. 8:19 käy toteen.
Luomakuntahan odottaa hartaasti Jumalan lasten ilmestymistä.
Niin suuri Kristuksen kaltaisuus on nousemassa esiin.
Tiedän, että se on lähempänä kuin koskaan, ja sen eteen teen työtä.
Brad, olet matkustanut Watchmen for the Nations -työn kautta -
usein mm. Suomeen, Guatemalaan ja Irlantiin. Miten olet kokenut sen?
Joskus on vähän hankala käsittää, -
mitä tämä Watchmen-organisaatio oikein tekee.
Tein toisenlaista palvelutyötä, kun John Lowndes, -
joka sattuu olemaan serkkuni, tuli luokseni ja sanoi, -
että hänen mielestään Herra kutsui minua tähän työhön.
Pyysin häntä selittämään, mitä se on. - Selitä se nyt meille.
Juuri niin. Siksi halusin aloittaa siitä, mitä tämä on, -
koska olen tottunut siihen selitykseen, joka meillä yleensä on.
Pidetään ylistyskonferenssi tai avioliittokonferenssi -
tai kutsutaan jokin vieraileva, ehkä nimekäs puhuja, -
jotta ihmiset tulisivat katsomaan ja kuulemaan häntä.
John pyysi minua mukaan, ja kysyin, mitä sitten tekisin.
Hän pyysi minua kokoontumiseen. Kysyin, mikä se sellainen on.
Hän oli ollut mukana pitkään, muttei osannut selittää.
Hän sanoi vain, että se on jotain erilaista.
Hän vei minut lounaalle joka viikko puoli vuotta ja suostutteli minua.
Kerran hän soitti ja sanoi osaavansa kertoa, mikä kokoontuminen on.
Kysyin, että no, mikä se on. Hän sanoi: "Rakennamme ihmissuhteita."
Ja erikoista kyllä, tuo lyhyt vastaus tavallaan herätti mielenkiintoni.
Oma uskonyhteisöni oli sellainen, että yritimme vain oppia asioita.
Uskon akateeminen puoli on monessa paikassa melko hallitseva.
Ihmiset kysyvät, mitä voivat oppia.
Ihmissuhteiden rakentaminen tuntui läheisemmältä ja yhteisöllisemmältä.
Kiinnostuin ja kysyin, koska seuraava kokoontuminen oli.
Se oli vain tunnin lentomatkan päässä Edmontonissa. Sanoin, -
että olin valmis tunnin lentomatkaan, mutta en lähtisi kauas Eurooppaan.
Menin sinne. Paljonko siellä oli ihmisiä? Ehkä 1 500?
Joo. - Pastorit ja johtajat olivat tulleet yhteen.
Ei ollut mitään ohjelmaa, ei vierailevaa puhujaa, -
ei kuuluisaa bändiä. Meillä oli kyllä ylistystä, -
mutta ei nimekästä bändiä. Katsoin näitä 1 500 johtajaa, -
jotka vain kokivat yhteyttä keskenään ja palvoivat Jumalaa yhdessä -
muutaman kokonaisen päivän ajan.
Ja tuon kokoontumisen ― olin sanoa konferenssin ― syvällisin hetki oli, -
että edessä oli avoin mikrofoni, -
ja se oli siellä noin 45 minuuttia ilman, että kukaan puhui siihen.
Yleensä pastorit ja johtajat eivät hevin jätä mikrofonia rauhaan, -
mutta he olivat alamaiset toisilleen eivätkä halunneet pilata Hengen työtä.
Ja näkyi, että Pyhä Henki liikkui ympäri salia.
Watchmen for the Nations haluaa siis tuoda yhteyttä Kristuksen ruumiiseen.
Yhteys on joskus hankala asia.
Teillä on ollut näitä Gathering- kokoontumisia kaikkialla maailmassa.
Luettelen muutamia maita. Niitä on ollut mm. Kiinassa, Taiwanissa, -
Etelä-Koreassa, Malesiassa, Japanissa, Singaporessa, -
Suomessa ja niin edelleen, vai mitä? - Kyllä. Ja Egyptissä ja Israelissa.
Saksassa. - Kertokaa vielä, mitä Herra on tehnyt niiden kautta.
Haluan lisätä, että osa matkaa ja osa ponnisteluamme on se, -
että uskomme, että meiltä puuttuu jotain.
Vaikka meillä on oikea teologia ja Raamattu, -
tavoittelemme jotain, mikä on enemmän kuin se, mitä olemme.
Raamatun mukaan kaikki, mikä on syntynyt Jumalasta, voittaa maailman.
Kuitenkin usein, jos katsomme palvelutyötä rehellisesti, näemme, -
että meillä on myös takaiskuja, ei pelkkiä onnistumisia ja voittoja.
Olemme siis ymmärtäneet, että meiltä puuttuu jotain.
On jotain, mikä meidän tulee vielä ymmärtää. Herra itse sanoi sen meille.
Hän sanoi: "Jos etsitte minua koko sydämestänne, löydätte minut."
Sekä Vanha Testamentti että Jaakob kehottavat meitä etsimään Herraa, -
mutta mitkään tapahtumamme eivät keskity Herran etsimiseen.
Ne keskittyvät siihen, että annamme jollekulle sitä, mitä hänellä jo on.
Näissä tapahtumissa etsimme sitä, mitä kellään meistä ei ole.
Tulemme Herran läsnäoloon tiedostaen sen, -
että tarvitsemme jotain muuta muuttaaksemme maita, kaupunkeja -
ja itsemme, eikä sitä voi saavuttaa sen kautta, mitä meillä jo on.
Lähtökohtamme siis on, että tarvitsemme jotain lisää.
Tärkeintä ei ole se, että joku opettaa, vaan palvomme Jumalaa -
ja odotamme, että Hän antaa meille jotain, mitä meillä ei vielä ole.
Kiitos. Sukelletaan nyt syvään päähän. Brad.
Todellinen yhteys tässä maailmassa tuntuu olevan mahdotonta, vai mitä?
Jos katsomme ympärillemme, näemme konflikteja, riitoja ja sotia.
Voitko selittää teologisesti ja hengellisesti, mitä yhteys on?
Niin, Brad. - Niinpä. Olen huomannut yhden asian.
Muistatko, kun puhuin siitä, -
että keskitymme akateemisuuteen ja teologiaan? Tuo kysymys on sitä.
Kaipaamme selitystä, -
jossa on oikea määrä sanoja ja lauseita: "Tätä yhteys on."
On ollut aika, jolloin olisin kokenut osaavani vastata tuohon teologisesti.
Watchmen for the Nationsin kokoontumiset ovat tehneet sen, -
että sydämeni on muuttunut niin, että tunnen ja näen yhteyden.
Tiedän, kun se on olemassa. Tiedän, että jotain on saavutettu.
Voisimme pitää konferenssin siitä, miltä yhteys näyttää, -
mutta todellinen yhteys syntyy ainoastaan suhteiden rakentamisesta.
Mistä Marc ja minä tiedämme, että välillämme on yhteys?
On hetki, jolloin olemme täysin alamaiset toinen toisillemme.
Kunnioitan Marcia täysin hänessä olevien Jumalan lahjojen vuoksi -
ja hän minua, eikä mikään kunnianhimo erota meitä.
Hän ei yritä viedä palvelutyötäni, enkä minä tavoittele hänen työtään.
Minuun teki vaikutuksen, kun näin sadat johtajat istumassa huoneessa, -
ja jokainen halusi vain nostaa muita esiin.
En pysty määrittelemään sitä, mutta sen tietää, kun se on olemassa.
Mitä voisit lisätä, Marc?
Yhteyttä on todella vaikea määritellä. Ehkä paras tapa määritellä se -
on määritellä yhteyden puute tai erimielisyys, koska se on...
Totuus on, että yritämme löytää jotain, mitä emme ole koskaan tehneet.
Meillä ei ole yhteyttä tai ykseyttä emmekä tiedä, miten saavutamme ne.
On helppoa olettaa, että kaikki tietävät olevansa yhtä muiden kanssa, -
mutta omassa elämässäni Herra on näyttänyt minulle, -
missä kohdissa en ole yhtä muiden kanssa.
Alun perin ajattelin, että yhteys on sitä, kun joukko pastoreita -
kokoontuu samaan huoneeseen rukoilemaan yhdessä.
Herra sanoi: "Niin, mutta et rakasta näitä miehiä. Sinä siedät heitä.
Et uhraisi elämääsi heidän vuokseen.
Suostut olemaan heidän kanssaan samassa huoneessa tunnin ajan, -
mutta et todella rakasta heitä."
Hän osoitti sormellaan tunteideni juuria, ja aloin ymmärtää, -
että minulla on sisäinen arvojärjestelmä. Meillä kaikilla on.
Hakeudumme niiden luokse, joilla on samankaltaiset arvot.
Urheilijat viihtyvät urheilijoiden kanssa. Kunnioitamme niitä, -
joiden fyysiset kyvyt ylittävät omat kykymme.
Älykkäät ihmiset pitävät älykkäistä ihmisistä, -
jotka puhuvat samoista älykkäistä asioista.
Halveksimme kaikkia, jotka eivät sovi omaan kapeaan elämänpiiriimme.
Heidän arvonsa laskee silmissämme. Herra sanoi minulle: -
"Arvostat seurakunnassa kaltaisiasi ihmisiä. Muista et juuri välitä.
Se on yhteyden puutetta. Miten ajattelit puuttua siihen?"
Sanot siis, että pastorit pystyvät sietämään toinen toisiaan -
ehkä tunnin tai viikonlopputapahtuman ajan, -
mutta sydämemme eivät ole murtuneet niin, että rakastaisimme toisiamme.
Juuri niin. Meillä ei edes ole kykyä siihen.
Kun katson elämääni rehellisesti, olen huomannut, -
että viime vuosien aikana olen alkanut katsoa ihmisiä eri tavalla.
Katson ihmisiä, joita en olisi ennen huomannut, -
koska he eivät kuuluneet siihen pieneen ryhmään, jota arvostin.
Itse asiassa apostoli Paavali kirjoitti tästä.
Hän nuhteli korinttilaisia yhteyden puutteesta ja hajaannuksesta.
Hän sanoo hämmentävän asian: Itse asiassa kuppikuntia tarvitaan.
Erilaisia ryhmiä täytyy olla, jotta nähtäisiin, -
ketkä meistä kestävät koetuksen. Hän tarkoittaa, -
että erot eri ryhmien kesken osoittavat meille, kuka rakastaa ja kuka ei.
Ne, jotka pystyvät rakentamaan sillan eri ryhmien ja kuppikuntien välille, -
vaeltavat suuremmassa rakkaudessa.
Yleensä pitäydymme omanlaistemme ihmisten parissa.
Paavali myös haastoi heitä, koska he loukkasivat toisia uskovia.
Hän kysyi, miksi teemme väärin niitä kohtaan, joiden puolesta Kristus kuoli.
Muistan, että luin nuo sanat ja mietin, että se on melkoisen suuri ryhmä.
Haluaako Jumala siis, että arvostan yhtä paljon -
ja pidän yhtä tärkeinä kaikkia, joiden puolesta Kristus kuoli?
En minä tee sellaista. En pysty siihen. Minussa ei ole kykyä siihen.
Nämä ilmestykset saavat meidät sanomaan: -
"Voi, Jumala, näytä minulle rakkautesi. Anna minulle sellaista rakkautta, -
joka sai sinut lähettämään Poikasi ja kuolemaan heidänkin vuokseen.
En tunne sellaista rakkautta. Välitän joistakin lapsistasi, -
mutta en missään tapauksessa välitä suurimmasta osasta, saati kaikista."
Brad, olet ollut Suomessa useita kertoja. Millainen kuva sinulla on -
Suomesta, kokoontumisista ja työstä, jota järjestönne tekee Suomessa?
Suomi on ollut minulle upea kokemus.
Aiemmissa kokoontumisissa olen ollut vain tarkkailija -
ja yrittänyt orientoida sydäntäni ja mieltäni uudestaan -
vanhasta palvelutyön tavasta.
Sitä tehdään toki edelleen, mutta minulle se on vanhempaa.
Sitten kävin neljä kertaa Irlannissa.
Marc oli järjestämässä sitä, samoin John Lowndes ja muut.
Minut otettiin jälleen mukaan järjestelytiimiin, -
vaikka yritin yhä muuttaa ajattelutapaani -
palvelutyöstä ja ihmisistä, tapaani nähdä ihmiset.
Joskus palvelutyössä ihmiset nähdään kuin joinakin tolppina, -
ja jos joku ei anna meille mitään, me vain kierrämme hänet sen sijaan, -
että pysähtyisimme jokaisen luo ja näkisimme heidän arvonsa.
Tätä tarkoitan orientoitumisella. Haluan oppia, ettei sillä ole väliä, -
tuottaako joku ihminen minulle lisäarvoa ns. kapitalistisella tavalla.
Joskus teemme uskosta kapitalistisen.
Saanko muilta ihmisiltä jotain uutta? Halusin orientoitua uudelleen -
ja nähdä jokaisen paikalla olevan ihmisen. Sitä aloin tehdä täällä.
Haluan nähdä jokaisen paikalla olevan. Tänään tapasin erään ihmisen.
Puhuin hänen kanssaan lyhyesti, kun olimme täällä viimeksi maaliskuussa.
Halusin kuitenkin muistaa hänen nimensä, ja kirjoitin sen ylös.
Rukoilin hänen puolestaan useita kertoja kotona Kanadassa.
Nyt tulin sisään, näin hänet ja tervehdin häntä nimeltä.
Olin puhunut hänen kanssaan vain viisi minuuttia. Hän kysyi, -
miten muistin hänen nimensä. Sanoin: "Tietysti muistan.
Olet tärkeä ihminen ja minulle arvokas." Sitten halasimme.
Olen nähnyt, että kaikki pastorit ja johtajat, -
joita olemme täällä tavanneet, haluavat tehdä tuota samaa.
Marc sanoi aiemmin jotain tärkeää. Meillä itsellämme ei ole kykyä -
rakastaa tuolla tavoin. Tarvitsen sitä, että Marc ja sinä opetatte minua.
Meidän täytyy muistuttaa toisiamme siitä, miltä Jumalan valtakunta näyttää.
Tarvitsemme tiimin, joka arvostaa jatkuvasti muita itseään enemmän.
Se onnistuu vain yhteisössä, jossa muistutamme toisiamme siitä, -
että joka ikinen ihminen on tärkeä. Suomessa olen oppinut, että ihmiset, -
joiden kanssa olemme tehneet työtä, muistuttavat minua tästä jatkuvasti.
Yksi Watchmen for the Nationsin perusarvoista tai -opetuksista -
on jae Ilm. 2:29. Siinä sanotaan: -
"Jolla on korva, se kuulkoon, mitä Henki seurakunnille sanoo."
Miten tämä raamatunkohta liittyy Gathering-kokoontumisiin?
Haluatko aloittaa? - Se oli yksi asioista, joista Bob Birch puhui aina.
Muistan, että kuulin tästä ensi kertaa häneltä.
Jäin heti pohtimaan sitä valikoivaa tapaa, -
jolla me uskovat kuulemme sitä, mitä Herra sanoo.
Keskitymme kuuntelemaan sitä, mitä haluamme kuulla.
Jos kuulemme uuden opetuksen, ajattelemme, että tuo onkin uutta.
Missä se on Raamatussa? Aina kun Herra vie minut johonkin uuteen, -
pohdin, onko se Raamatussa. Kun etsin ja löydän sen Raamatusta, -
huomaan, että se onkin joka paikassa, aivan joka puolella.
Meillä on valikoiva kyky suodattaa pois osa totuudesta -
ja jättää huomiotta asioita, jotka voivat olla tärkeitä.
Tämän vuoksi nöyryys on niin tärkeä asia.
Kuvittelemme nimittäin tietävämme asiat, mutta emme tiedä.
Amerikkalaisessa komediassa on eräs todella älykäs hahmo, -
jolla on todella hyvä muisti. Hän muistaa ihan kaiken.
Hän sanoi jotain, joka minusta kuvaa hyvin seurakuntaa: -
"Enkö minä tietäisi, jos olisin väärässä?" Oletamme, -
että tiedämme suunnilleen kaiken, mikä on tietämisen arvoista.
Sulkeudutaan itseemme, lukitaan ovet ja odotetaan Jeesuksen paluuta, -
ja kaikki menee hyvin. Ei. Tukeudumme aina johonkin.
Brad. "Jolla on korva, se kuulkoon, mitä Henki seurakunnille sanoo."
Miten tämä sopii Gathering- kokoontumisiin? Mitä mieltä olet?
Rakastan tuota raamatunkohtaa.
Haluan sanoa ensiksi, että rakastan tuota jaetta, -
koska se on sellainen raamatunkohta, joka ei kaipaa edes asiayhteyttä.
Sen voi vain nostaa esiin ja tuijottaa sitä yksinään -
tietämättä, että se esiintyy 7 kertaa Ilmestyskirjan luvuissa 2―3.
Vain sitä katsomalla voi saada ymmärrystä siitä, kuka Herra on.
Gathering-tapahtumassa ensimmäinen asia olisi se, -
että meidän täytyy ymmärtää, että Hän puhuu seurakunnalle jatkuvasti.
Niin. - Hän puhuu koko ajan.
Jos et kuule sitä, se on sinun ongelmasi, mutta Hän puhuu aina.
Hän on aina läsnä seurakunnassaan. Kokoontumisissamme yritämme -
rauhoittaa sydämemme, motiivimme ja suunnitelmamme, -
jotta me yhteisönä voimme kuulla sen, koska Sanan mukaan jotkut on valittu.
Jotkut voivat kuulla. Saakoot ne kuulla, joilla on korvat.
Kaikki eivät kuule, mutta annetaan heille tilaisuus.
Usein aiemmin on tapahtunut niin, ja tämä ei ole tuomio vaan toteamus, -
että jos osa pystyy kuulemaan tai on kuullut, -
me, jotka emme ole kuulleet, sanomme niin kuin Marc juuri sanoi: -
"Miten voi olla, etten minä tiedäkään kaikkea?"
Silloin pitää unohtaa itsensä hetkeksi ja antaa seurakunnan puhua.
Jos seurakunta sanoo jotain, hyväksyn sen ja menen sen mukaan.
Osa yhteyttä on alistuminen toinen toisilleen, kuten sanoimme.
Ensin tarvitaan nöyryyttä myöntää, etten tiedä kaikkea.
Annetaan siis niiden kuulla, joilla on korva. Tätä kokoontumisissa tapahtuu.
Yritämme löytää Hänen äänensä ja sen, mitä Hän sanoo, -
ja olemme siitä samaa mieltä, vaikka se olisi omaa mielipidettäni vastaan.
Yllättävää kyllä, Hän voi sanoa asioita, jotka ovat vastoin omaa ajatteluani, -
mutta alistan itseni seurakunnalle. Tätä me yritämme tehdä.
Se on ainutlaatuista. Olen sanonut ennenkin, että susilaumassa -
on yksi johtaja, alfauros, jonka tahtoon muut alistuvat.
Gathering on lauma täynnä alfauroksia.
Kiitos, Brad Cheese. Seuraavaksi ohjelmaan liittyy kolmas vieraamme.
Peter Hackzell on helsinkiläisen ESY Church -seurakunnan pastori -
ja Finland Gathering -tiimin johtaja. Tervetuloa mukaan. - Kiitos.
Ennen kuin menemme Gathering- tilaisuuksiin ja Watchmen-työhön, -
puhutaan hetki yhteyden historiasta Suomessa.
Millaista johtajien välinen yhteys on mielestäsi ollut tässä maassa?
Voin toki puhua vain omasta näkökulmastani.
Olen toiminut pastorina pitkään, yli 40 vuotta.
Meillä on ollut yhteyttä eri tavoin. Pastorit ovat tulleet yhteen.
Esimerkiksi kun olin pastorina Vaasassa, -
kaupungin pastorit tulivat kuukausittain yhteen rukoilemaan.
On järjestetty erilaisia konferensseja eri seurakuntien kanssa.
Meillä on ollut tietynlainen yhteyden taso ja hyviä kokemuksia siitä.
Ja toki jokaisella pastorilla on omat läheiset pastoriystävänsä, -
mutta yhteys on useimmiten liittynyt jonkinlaiseen työhön.
Olemme järjestäneet konferensseja tai muita juttuja.
Ja kun olemme pitäneet rukouskokouksia, -
pastorit eivät oikeastaan tule sinne ihmisinä, yksilöinä, -
vaan seurakuntansa tai liikkeensä edustajina.
Olen helluntaipastori, joten edustan helluntailaisia.
Vuosien varrella on kuitenkin tuntunut, -
että jotain puuttuu, -
jonkin täytyy olla syvempää ja läheisempää.
Ja kaipasit sitä sydämessäsi. - Kyllä, -
koska palkallisena pastorina toimiminen voi olla aika muodollista.
Kyllä, kaipaus oli olemassa melko pitkän aikaa.
Miten Watchmen for the Nations ja Gathering-tilaisuudet tulivat Suomeen?
En ollut koskaan kuullutkaan niistä enkä tuntenut ennestään ketään -
Tästä järjestöstä. Ne alkoivat Päivi Heikkilä -nimisen naisen kautta.
Hän osallistui Gathering-tapahtumaan Irlannissa, -
ja se, mitä hän koki siellä, kosketti häntä syvästi.
Hän halusi tuoda sen tänne Suomeen, -
joten hän kutsui tänne joitakin tuntemiaan ihmisiä.
Tiimi tuli tänne Johnin johdolla.
Mukana olivat myös Brad ja Nigel Reid -niminen pastori Irlannista.
Ensimmäinen Gathering-tapahtuma oli enemmänkin johdantoa.
Se järjestettiin Risteyspaikka -seurakunnassa 9.9.2017.
Sait luultavasti kutsun tähän tapaamiseen, vai mitä?
Mikä oli ensivaikutelmasi tapahtumasta ja tiimistä?
Voisin sanoa, että se oli väkevä kokemus.
Se oli jotain erityistä. Kun John ja muut vieraat, -
Brad ja Nigel, alkoivat saarnata, se kosketti minua heti.
Koin, että heillä oli jotain, mitä minä tarvitsin.
Ja kun pohdin, miksi se teki niin vahvan vaikutuksen, -
ymmärsin, että sain kokea Isän Jumalan rakkauden heissä.
He tulivat niin nöyrinä eivätkä sanoneet ylhäältäpäin, -
että heillä on jotain erityistä, vaan he sanoivat tulleensa palvelemaan -
ja olemaan osa meitä.
He myös alistuivat paikallisen johdon alle.
Millaisen vaikutuksen tapahtumat ja tiimin vierailut ovat tehneet?
Mitä Herran on tehnyt sinussa niiden kautta? - Luulen...
En halua kehuskella, mutta luulen, että minusta on tullut rakastavampi, -
koska olen saanut kokea Isän rakkautta, Jumalan agape-rakkautta, -
en inhimillistä rakkautta, vaan Jumalan syvää rakkautta.
Olemme tottuneet viittaamaan siihen sanalla agape, -
koska se määrittää, millaisesta rakkaudesta puhumme.
Marc, mikä on Gathering-tapaamisten syvin olemus, dna?
Niitähän järjestetään kaikkialla maailmassa.
Ohjelman alkupuolella puhuin siitä, -
että ne eivät ole varustavia tapahtumia tai tyypillisiä konferensseja.
Ne ovat Jumalan etsimiskonferensseja.
Pyydämme usein ihmisiä tulemaan ilman mitään suunnitelmia, -
koska yleensä me ihmiset hoidamme kaikkia ihmissuhteitamme -
ja puheitamme identiteettimme kautta. Jätämme käyntikorttimme -
ja sanomme, että olen pastori se-ja-se tai tohtori se-ja-se.
Ajatus on, että tulemme alastomina Herran eteen.
Jätämme sivuun sen, mitä teemme hyvin, -
sen, mikä palvelutyössämme toimii ja mille sydämemme palaa, -
koska haluamme jotain, mitä meillä ei ole.
Tarvitsemme sitä osin siksi, että ymmärrämme, -
ettei meillä ole tarpeeksi vaikutusta maailmaan.
Luin joitakin vuosia sitten artikkelin, joka kertoi Ester-sukupolvesta.
Kun Ester nousi esiin pelastaakseen kansansa, hän ymmärsi, -
että koko kansan olemassaolo oli vaarassa. Heidät haluttiin tuhota.
Hän oli korkeassa asemassa, olihan hän kuninkaan vaimo, -
mutta hän ei voinut noin vain mennä kuninkaan luo, sillä maan laki sanoi, -
että jokainen kuninkaan kamariin menevä tapettaisiin.
Hän otti riskin ja meni kuninkaan luo, koska hänen kansansa oli vaarassa.
Hän sai kuitenkin suosion kuninkaan silmissä. Kuningas ojensi valtikkansa -
ja lupasi antaa hänelle vaikka puolet valtakunnastaan.
Ester sanoi, ettei halunnut mitään. Hän vain pyysi kuningasta juhliin.
Minusta se on syvällistä, koska usein kun lähestymme Jumalaa, -
haluamme Häneltä jotain, ehkä ratkaisun ongelmaan.
Ester ei halunnut vain ratkaisua, hän halusi kuninkaan sydämen.
Hän tavoitteli kuninkaan sydäntä.
Tämä on tavallaan Jumalan kasvoja etsivien ihmisten sydämen asenne.
Emme etsi parempaa voitelua voidaksemme vaikuttaa maailmaan, -
emme lahjaa tai muuta, johon voisimme pukeutua tai sonnustautua -
saadaksemme poliitikkojen suosion, vaan tavoittelemme Sinua, Herra.
Sinä olet se, minkä haluamme. Haluamme enemmän Sinua.
Yksi pastori Bobin lempiraamatunkohdista oli tämä: -
"Minun sydämeni vetoaa sinun omaan sanaasi: 'Etsikää minun kasvojani'.
Herra, minä etsin sinun kasvojasi." Hän puhui Jaakobin sukupolvesta, -
joka olisi tulossa. Tuon sukupolven sydän palaa sille, -
että se etsii Jumalan kasvoja. Miksi? Koska silloin muutumme.
Silloin tuomme mukanamme erilaisen rakkauden -
ja teemme vuorenvarmasti vahvemman vaikutuksen, -
koska Hän on se, joka meiltä puuttuu ja jota me tarvitsemme.
Peter, johdat Suomen Gathering-tiimiä.
Mikä on sen päämäärä ja näky? Minkä eteen teette töitä?
Ensinnäkin haluan sanoa, etten ole johtaja, vaan lähinnä koordinaattori.
Tiimissä on 10 jäsentä erilaisista taustoista.
Hyvä puoli on, että olemme kasvaneet yhdessä ja meistä on tullut ystäviä.
Gathering-tapaamiset ovat syventäneet keskinäisiä suhteitamme.
Tulemme yhteen ystävinä.
On ollut myös tärkeää huomata, -
että pastoreina ja johtajina olemme hyviä järjestämään asioita.
Jos päätetään pitää konferenssi, kaikki tietävät, miten se tapahtuu, -
mutta nyt keskitymme pohtimaan, mitä Herra haluaa.
Kyse on siitä, mistä aiemmin ohjelmassa puhuttiin.
Haluamme elää sillä tasolla, että olemme aina riippuvaisia Hengestä -
ja Hänen johdatuksestaan. Emme siis yritä tehdä omaa juttuamme.
Haluamme alistua Jeesuksen johtoon. Se tarkoittaa Hengen johdatusta.
Olemme nyt tässä pisteessä.
Olemme yhä melko riippuvaisia Kanadan veljistä.
Ajattelen itse aina, että toimin John Lowndesin johdon alla, -
vaikka hän antaa meille aina täyden vapauden. Silti koen, -
että tässä vaiheessa olemme vielä melko riippuvaisia heistä, -
koska John on apostoli, ja se on tärkeä osa Gathering-tapaamisia.
Liikkeen avainhahmot kuten Gideon Chiu ja David Demian ovat profeettoja.
Se on jälleen yksi asia, joka on ainutlaatuista tässä liikkeessä.
Haluan lisätä vielä yhden asian. On tärkeä tietää, -
että Watchmen for the Nations ei ole seurakuntien perustamisliike.
Niinpä kaikki mukanaolijat edustavat omaa taustaansa.
He eivät yritä muuttaa seura- kuntiamme. Tapahtuman jälkeen -
jatkamme omaa palvelutyötämme, minä pastorina ja muut muualla.
On myös tärkeä tietää, ettei meidän tarvitse olla erilaisia kuin olemme.
Olemme ainutlaatuisia taustoinemme, mutta se ei ole tässä tärkeintä.
Kukaan ei kysy, mistä seurakunnasta kukin on ja paljonko siellä on jäseniä.
Kuten Marc sanoi, kaikessa on kyse Hänestä, -
ja siksi tulemme yhteen. Vielä yksi asia, -
jonka Watchmen on meille antanut, on se, mihin identiteettimme perustuu.
Perustuuko se siihen, kuka on helluntailainen ja kuka luterilainen, -
vai onko meillä Jeesus-identiteetti?
Yksi Herra. Kuten Paavali sanoo, Jeesus ei ole jaettu.
Meillä on yksi Jeesus, ja sen tulisi yhdistää meitä.
Tulemme yhteen Hänen vuokseen.
Tittelimme ja taustamme tai se, mitä seurakuntaa edustamme, -
ei ole olennaista.
Tulemme Hänen lapsinaan, poikina ja tyttärinä Kristuksessa.
Tulemme juhlimaan Häntä ja kokemaan Isän rakkautta.
Hän on Gathering-kokoontumisten keskipiste.
Kävin Hongkongin Gathering- tapahtumassa vuonna 2019.
Minuun teki syvän vaikutuksen nähdä, -
miten he korottivat Jeesusta koko ajan. Kaikki alkoi Jeesuksen palvomisella.
He kruunasivat Häntä Kuninkaaksi. Jeesuksen kuninkuus on tärkeä asia.
On tärkeä tietää, että Jeesus on Kuningas. "Jeesus on Herra" -
ei ole vain teologinen lausuma. Mitä se tarkoittaa käytännössä, -
että Hänestä tulee jonkun kaupungin tai maan Herra? Miten se vaikuttaa?
On hienoa kuulla Gideon Chiun kertovan kaikesta siitä, mitä tapahtuu -
sen seurauksena, että saavutamme syvemmän yhteyden ja ykseyden -
ja se, mitä Jeesus sanoi Joh. 17:ssä, että meidän tulee olla yhtä, toteutuu.
Tätä on ollut aivan mahtavaa kokea.
Puhutaan siitä, että Jeesus rukoili yhteyden puolesta Joh. 17:ssä.
Hän sanoo, että jos olemme Hänessä, maailma tulee tuntemaan Hänet.
Marc, eikö kiireisten pastoreiden, joilla on valtavasti tekemistä, -
olisi helpompi keskittyä vain omaan työhönsä ja seurakuntaansa -
ja olla huolehtimatta liikaa eri pastorien tuomisesta yhteen?
Miten näet asian? - No niin, -
se todella on raskasta, ja ongelma on juuri se, -
että olemme keskittyneet siihen, mikä on nenämme edessä.
Olen yrittänyt järjestää tapahtumia, jotka kokoavat pastorit yhteen.
Usein heillä ei ole aikaa. Jumalan valtakunnassa on eräs periaate.
Jos ymmärrämme, mistä Valtakunnassa on kyse, -
se vapauttaa Jumalan armoa toimimaan omassa tilanteessamme.
Tämä periaate on jakeessa Matt. 6:33.
Etsikää ensin Jumalan valtakuntaa, niin myös kaikki tämä teille annetaan.
Olen huomannut, että meidän johtajien on helppo sanoa: -
"En voi osallistua tähän yhteysjuttuun. Minulla ei ole varaa matkustaa -
toiselle puolelle maailmaa viideksi päiväksi, ja lisäksi olen kiireinen."
Olen kuitenkin huomannut, ja Herra sanoi minulle, -
että jos teemme sitä, mikä on Hänelle tärkeää, -
Hän huolehtii siitä, mikä on tärkeää meille.
Herra teki tämän minulle selväksi, kun olin nuori, aloitteleva pastori.
Minulla ei ollut kovin paljon rahaa eikä omaa taloa.
Asuin vuokralla, ja meillä oli monenlaisia ongelmia.
Aina kun valitin tästä Herralle, Hän vastasi jakeella Matt. 6:33.
"Etsikää ensin Jumalan valtakuntaa."
Hän sanoi: "Jos haluat saada kaiken sen, mikä on sinulle tärkeää, -
anna itsesi siihen, mikä on tärkeää minulle."
Niinpä aloin kysyä Herralta: "Mikä on Sinulle tärkeintä?"
Ja yhteys on Hänelle kaikkein tärkeintä. Yksi asioista, -
joista Jeesus puhui opetuslapsille ja joita Hän toivoi eniten, oli se, -
että yhteys olisi jo saavutettu. Joh. 17 on Hänen rukouksensa: -
"Että he olisivat yhtä, niin kuin sinä, Isä, olet minussa ja minä sinussa."
Tämä on Jumalalle todella tärkeää, ja jos me haluamme nähdä, -
että palvelutyöhömme tulee aivan uudenlaisia resursseja -
ja ongelmat vähenevät... Pastorien kiire johtuu usein kriiseistä.
Entä jos Taivaan ilmapiiri tulisi uudella tavalla seurakuntalaisten luo?
Ongelmia olisi silloin harvemmin, ja se vähentäisi pastorien kiireitä.
Mistä tuo ilmapiiri tulee? Se tulee Taivaasta.
Se on todellinen asia, jonka Jumala antaa.
Huomaan, että kun teen asioita, jotka eivät liity minuun -
eivätkä hyödytä minua suoraan, mutta edistävät Valtakuntaa, -
Jumala toimii puolestani ja tekee asioita, joita en voisi koskaan tehdä.
Puhutaan vähän orpouden hengestä -
ja siitä, mitä tarkoittaa, että jollakulla on hengellinen isä tai äiti.
Millainen kokemus teillä on? Oletko löytänyt hengellisen isän, Peter?
Kyllä olen. Yksi asia, joka liittyy ilmaukseen orpouden henki...
Meidän tulee muistaa, että vaikka meillä ei ehkä ole hengellistä isää, -
olemme silti uudestisyntyneitä. Sillä hetkellä, kun synnymme uudesti, -
meistä tulee Jumalan lapsia, Jumalan poikia ja tyttäriä, -
koska se on jotain, mikä tapahtuu Isän Jumalan kautta.
Hän halusi, että meistä tulisi Hänen lapsiaan.
On erittäin tärkeä tietää, että tämä on lähtökohta.
Meillä saattaa olla ongelmia lähinnä sielun tasolla, -
mutta hengellisesti me olemme jo Isämme poikia ja tyttäriä.
Se tapahtuu sekunnin murto-osassa, kun synnymme uudesti.
Mutta sitten tulee koko eheytymisprosessi -
ja rakkaussuhteen syventäminen Isän Jumalan kanssa.
Siihen Jumala käyttää isiä, -
ja myös pastorit voivat toimia siinä tehtävässä.
Paavali sanoo, että meillä voi olla tuhat opastajaa, -
ja meillä on paljon hyviä opettajia, mutta vain vähän hengellisiä isiä.
Kun tämä tapahtuu... Kun John Lowndes tuli tänne, -
koin, että hän oli hengellinen isä.
Hengellisillä isillä on jotain annettavaa.
Luulen, että se oli yksi avainasioista, kun Gathering-tapaamiset -
ja Watchmen for the Nations alkoivat levitä Kanadassa, -
koska monet pastorit eri kirkkokunnista näkivät kutsun, -
joka Gideon Chiulla ja David Demianilla oli.
He näkivät, että heihin saattoi luottaa, koska he eivät olleet vain apostoleja -
ja johtajia, vaan myös isiä Kristuksessa.
He ovat tehneet syvän vaikutuksen, koska he tuovat jotain, -
mitä Kristuksen ruumis tarvitsee. - Entä sinä, Marc?
Puhutaanpa siitä, mitä orpouden henki todella on.
Jos ajatellaan tämän maailman orpoja, heitä ympäröi jatkuva pelko.
Paavali puhuu Roomalaiskirjeessä lapseuden hengestä, joka huutaa -
"Abba, Isä!". Hän sanoo, että meidät on vapautettu orjuuden hengestä.
Orpouden henki on siis orjuuden henki, ja se saa alkunsa -
ja ilmenee siinä, että orvolta puuttuu identiteetti.
Isät antavat identiteetin. Isä puhui Jeesukselle: -
"Tämä on minun rakas Poikani, johon minä olen mielistynyt."
Isä sanoi näin Jeesukselle, ja se valoi Jeesukseen jotain.
Vastaavasti meillä uudestisyntyneillä voi myös olla orpouden henki.
Silloin emme tiedä, miltä Isän ääni oikeastaan kuulostaa.
Se ei ole juurtunut tarpeeksi syvälle meihin tyynnyttääkseen kilvoittelun.
Orvot taistelevat aina pöydällä olevista ruuanmurusista, -
sillä koskaan ei ole varmuutta siitä, että seuraava ateria tulee.
He ovat siis kilpailuhenkisiä ja taistelevat keskenään.
Tämä on meille ihmisille tyypillistä. Maailma on täynnä hengellisiä orpoja.
Ei vain seurakunta, vaan myös maailma.
Emme ole juuri osoittaneet lapseuden henkeä, -
vaan taistelemme ja riitelemme. Jos minun täytyy viedä jotain sinulta -
kokeakseni oloni paremmaksi, olen edelleen orjuuden hengen alla.
Ykseys vaatii tuosta orjuuden ja orpouden hengestä vapautumista, -
koska muuten näemme muut aina kilpailijoina, emme veljinä.
Ilman lapseuden henkeä meillä ei ole kykyä muodostaa perhettä.
Mitä teet, jos huomaat itsessäsi tämän sydämen asenteen, -
sen, että kilpailet tai kadehdit?
Ensinnäkin olen huomannut, että se tapahtuu kerros kerrokselta.
Yksi kolmesta Jumalan kirkkauden ilmestyksestä, jotka olen kokenut, -
liittyi Isän sydämeen.
Se kosketti minua niin syvästi, että siitä kertomiseen menisi iäisyys, -
mutta sen jälkeen ajattelin, että kaikki on kunnossa.
Minulla oli nyt lapseuden henki, koska olin kokenut Isän rakkauden.
Myöhemmin kuitenkin huomasin, että minussa on monta kerrosta.
Tuo orjuuden tai orpouden henki -
on kuin infektio tai sairaus.
Sen oireet tulevat aina vain takasin ja siitä huomaan, että sen osia -
on vielä jossain sydämen sopukassa. Silloin teen asiasta parannusta.
Jos minua pelottaa, että joku muu saa kunnian siitä, mitä olen tehnyt, -
se on merkki orpouden hengestä. Silloin sanon Jumalalle: -
"Jumala, luulin jo käsitelleeni tämän. Miksi se nousee vieläkin esiin?
Miksi minua pelottaa näin kovasti? Miksi vartioin niin tarkasti -
sitä, mitä minulla on ja rakennan sen ympärille muurin -
varmistaakseni kaikkien tietävän, että minä tein tämän?"
Meidän täytyy jatkuvasti tehdä parannusta ja etsiä Jumalan kasvoja, -
koska enemmän Häntä merkitsee vähemmän tuota.
Enemmän Isän rakkautta merkitsee vähemmän kilpailua ja orjuutta.
Peter, Gathering-tapaamisia pidetään nyt Suomessa -
ja Watchmen for the Nations tekee työtä täälläkin.
Mikä on unelmasi Suomen puolesta? Mitä haluaisit nähdä?
Minusta Watchmen for the Nationsin ja Gathering-tapaamisten näky -
on Joh. 17 eli se, että me kaikki rakastaisimme toisiamme.
Se oli tavallaan se unelma.
Esimerkiksi Helsingissä -
Jumala on antanut kaikkien seurakuntien johtajille, -
kaikkien aidosti kristillisten seurakuntien johtajille valtuutuksen, -
että me johtajat pystyisimme näkemään sen, -
mitä me voimme saavuttaa yhdessä.
Sillä seurakunta, -
apostolit Jerusalemissa -
muodostivat yhden seurakunnan. Ei siellä ollut kymmentä kirkkokuntaa.
Se oli yksi seurakunta.
Jeesus vietti näiden johtajien kanssa 3,5 vuotta.
Yksi heistä oli petturi, mutta ei puhuta hänestä.
Miksi Hän käytti niin paljon aikaa tuleviin apostoleihin?
Koska Hän halusi, että he todella olisivat yhtä keskenään.
Kun se tapahtui, ei ollut mitään hajaannusta, -
vaan he olivat yhtä ja vaelsivat rakkaudessa.
Jos se tapahtuisi Helsingissä, ja me johtajat emme edustaisi seurakuntia, -
vaan ymmärtäisimme, että meidän on oltava yhtä, sillä se alkaa johtajista.
Ajattele. Mutta syvien ihmissuhteiden rakentaminen vie aikaa -
samalla tavalla kuin naimisiin mennessä tai ystävien kanssa.
Se ei tapahdu sormia napsauttamalla eikä yhdessä tapahtumassa.
Meidän täytyy rakentaa sitä yhdessä, mutta jos se tapahtuisi, -
unelmani täyttyisi. Se on jo itsessään hengellinen sota-ase.
Kyse ei ole vain paastosta ja rukouksesta, vaan yhteys itsessään -
tuo mukanaan muutoksen. - Marc, mitä haluat sanoa lopuksi katsojille?
Haluan sanoa, että on olemassa uskon yhteys -
ja tieto Jumalan Pojasta, joka on tulossa.
Kuuluimmepa mihin kuppikuntaan tahansa, olemme varmoja siitä, -
että meillä on enemmän totuutta kuin muilla. Siksi olemme siinä porukassa.
Siksi pidämme yhtä niiden ihmisten kanssa, mutta Herra sanoo, -
että näkemisemme ja tietomme on vajavaista. Jos tulemme yhteen -
ja pakotamme itsemme olemaan yhdessä, löydämme jotain uutta.
Kiitos Marc ja Peter. Tämän jakson aihe oli Kutsu kansakuntiin.
Olemme puhuneet Watchmen for the Nations -järjestöstä.
Lisää tietoa siitä saat ruudulla näkyvästä osoitteesta.
Suomennos: Anni Lähteenmäki