JUMAL KÕNELEB
Tere! Tore on kohtuda.
Piibel annab meile tarkust kõikide eluvaldkondade jaoks.
Ka lapsevanemaks olemise jaoks,
mille jaoks me oleme seda vajanud ja vajame siiani.
Me tegeleme lastekasvatusega ööpäevaringselt ja igapäevaselt
nii kodus kui ka koolis.
Me lapsed on juba täiskasvanud
ja seetõttu kasvatame me kodus teineteist.
See on jätkuv projekt.
Kasvatame teineteist ja sööme kukleid.
Jumal tahab meid tõesti aidata lastekasvatuses,
mis võib vahel olla päris väljakutsete rohke.
Mind julgustab see vaatenurk, et ka Jumal on Isa.
Vaadates, et Jumal lõi kogu maailma ja paradiisi,
näeme, et Ta soovib oma lastele parimat
nagu meiegi isa ja emana.
Mõni ehk ehitab maja, et lastel oleks tore elukoht,
mõni ema värvib lastetoa roosaks, et see oleks tore
ja mõni mõtleb midagi muud välja.
Näiteks ostab pojale jalgpalli, et ta saaks harjutada.
Mida iganes me ka välja mõtleme, me tahame oma lapsele parimat.
Samamoodi Jumal, kes lõi paradiisi, mis oli täiuslik koht elamiseks.
Ometi näeme ka seda, mis haavab ja võib olla väga valus.
Me lastel on ikkagi alati vaba tahe.
Vahel ei loe, kui palju pingutame või kui roosaks toa värvime,
kui palju me lapsele parimat soovime ning seda ja teist hangime -
ikkagi ei tee me lapsed tingimata õigeid valikuid.
Võiks olla olemas lapse juhtimise pult.
See oleks hea. - Et juhtida neid kui roboteid?
- Sisse- ja väljalülitusnupp.
Kui pattulangemine toimus, näeme Jumala "nõrka kohta".
Mitte, et Jumal nõrk oleks,
aga tõeline armastus annabki meile Jumala kombel vaba tahte.
Armastus annab vaba tahte ja ka austab seda vaba tahet.
Nii läkski sedasi nagu läks.
See lohutab mind, et ka Jumal koges seda,
et kuigi Ta tegi kõik täiuslikult,
ei mõistnud Ta lapsed Teda ikkagi õigesti
ja keerasid Talle selja ning tegid rumala valiku.
- See on lohutav.
Kas tõesti? Kuidas see lohutab?
Lohutav selles mõttes, et ei teki sellist ettekujutust,
et ma peaksin olema täiuslik.
Või seda, et sa võid kõike kontrollida.
Ja ka selles mõttes, et see polegi minu ülesanne.
See pole su ülesanne.
Eriti teismelistest rääkides oleks palju olulisem see,
et me ei püüaks kõike kontrollida
või kõige pärast pidevalt muretseda,
et muudkui anname soovitusi ja hirmust lähtudes näägutame.
See ei kanna head vilja.
Lapsevanematena me tahame,
et lapsed kasvaksid ja õpiksid tegema mõistlikke otsuseid.
Selles osas olen saanud pisut abi.
Kas oled? Kust sa seda said?
Lugesin väga head raamatut, mis rääkis lastekasvatusest
ja sellest, et lastel on oma vaba tahe,
aga sellega seoses ka vastutus oma tegude eest.
Kuidas see on sind aidanud ja oled sa seda argielus kasutanud?
Olen küll.
Toon näiteks ühe olukorra koolis.
Üks õpilane pidi jääma peale tunde,
aga kui päev lõppes ja see aeg tuli,
pani ta koolikoti selga ja ütles, et ta ei jää peale tunde ja läheb koju.
Kui mul oleks olnud vale suhtumine,
oleksin peatanud selle õpilase jõuga
ja käskinud jääda peale tunde, "sest mina ütlen nii ja kõik".
Sellisel juhul aga võtan ma selle lapse vastutuse
ja vastutan ise tema tegude eest.
Kuid see on vale meetod tegutsemiseks.
Peale tunde jäämine oli ju tema probleem.
See ei olnud minu probleem.
Ma pöörasin ümber ja ütlesin õpilasele:
"See on sinu, mitte minu probleem.
Sina ise vastutad.
Kas lähed koju nagu ütlesid
ja ma pean helistama su vanematele ning rääkima kõigest sellest
või sa paned koti tagasi klassi ja tuled konsultatsiooni.
See on sinu probleem, sina otsustad ja sina pead valima."
Ma ei pidanud ütlema seda ärritunud tooniga,
ma ei pidanud võtma seda probleemi enesele,
ma ei pidanud seda ise lahendama, sest see ei olnud minu probleem.
Sageli me teismelised teevad just selliseid asju.
Nemad teevad rumalusi,
aga me püüame selle enese kanda võtta
ja muuta selle enda probleemiks.
"Mu laps tegi nii, see on minu probleem."
Ja siis me reageerime oma tunnetest lähtuvalt ja ärritume.
Selle asemel, et mõista, et kui nad käituvad rumalalt,
siis nad kasutavad oma vaba tahet,
see on nende probleem ja nemad peavad selle lahendama.
Või siis kannatama tagajärgi. - Just nimelt.
Tol korral see laps küll porises, aga pani oma koolikoti tagasi
ja tuli ikkagi konsultatsiooni.
Selle mõistmine on mind aidanud, et lastel on oma vaba tahe,
aga neil on siis ka vastutus.
See on nende probleem
ja nad peavad tegelema tagajärgedega.
Ma muidugi jään tahajärgede juurde, aga see ei ole minu probleem.
See ei ole ka sel juhul nii suur koorem
nagu oleks see sinu enda läbikukkumine.
Ma näen, et teismeliste puhul
kannatavad vanemad sageli süütunde all.
Neil on häbi, et nad on lapsevanematena läbi kukkunud.
Ja siis nad püüavad last kontrollida
ja tekitavad veel suuremaid probleeme.
Kuid vanematena me tahame just seda, et nad vastutaksid.
Kui võtame selle vastutuse enesele, siis see ei õnnestu.
Kas ma võin jätkata? Aitäh.
Võime Piiblist vaadata, mis juhtus pärast pattulangemist.
See annab meile tarkust ka selle osas,
kuidas reageerida siis, kui laps teeb midagi valesti.
Kuidas Jumal reageeris selle peale, kui inimene oli pattu langenud?
Esmalt märkame seda, et Jumal sekkus kohe olukorda.
- Varane sekkumine.
Täpselt nii.
Varane sekkumine on oluline. Tuleb sekkuda kohe.
Halva käitumise korral tuleb kohe sekkuda.
1. Moosese 3:9 on liigutavalt kirjutatud:
"Ja Issand Jumal hüüdis Aadamat ning ütles temale: Kus sa oled?”
Näeme, et Jumal sekkub kohe. Ta teab täpselt, mis on juhtunud.
Ta teab täpselt, kus inimene omadega on,
kuid Ta läheneb inimesele hoolivalt ja armastusega.
Ka meie peaksime seda harjutama.
Kuigi me lapsed teevad valesid asju
ei tähenda see, et me neid enam ei armasta.
"Ma armastan sind jätkuvalt, ma lähenen sulle armastusega.
Ma hoolin sinust ja sellepärast ma sekkun sellesse."
Selline oli Jumala suhtumine.
Selle asemel, et vihastuda ja karjuda,
hingad sügavalt sisse,
püsid Jumala Vaimus
ja lähened õpilasele asjalikult.
Sa vestled temaga,
sa kuulad ta ära ja püsid asjalikuna.
Kas on nii?
Ma vähemalt püüdlen selle poole.
Mõnikord, kui keegi vahetunnis jamab, siis ma käsin selle ka kohe lõpetada,
sest iga asja puhul ei pea alustama pikka protsessi,
aga kui on tõsisem probleem või pikemat aega kestnud asi,
siis sellega tuleb tegeleda hoolikamalt.
Näeme, et Jumal näitas esmalt üles hoolimist
ja siis ka kuulas.
Ta kuulas ära, kuigi teadis, mis oli juhtunud.
Ta kuulas ikkagi ära nii Aadama ja Eeva selgituse.
Ta ei kuulanud hingevaenlase selgitust.
Ka see on hoolimine.
Me näitame, et hoolime ja kuulame lapse versiooni ära.
Isegi siis, kui teame, mis tegelikult on juhtunud.
Me küsime, kuida tema asja näeb ja miks nii juhtus?
Küsime, mida laps tegi,
et iga laps tunneks, et teda kuulatakse ja märgatakse.
Tunneks, et temast hoolitakse.
Kui jätkata pattulangemisega, siis esmalt Jumal kuulab nad ära.
Ta kuulab Aadamat ja tema naist
ning siis räägib tagajärgedest.
Ka see on oluline,
et me lapsevanematena oleksime lapsevanemad.
Kui näiteks ütlen lapsele, et kui ta kasutab mobiili öösiti,
siis mobiil võetakse talt ära ja ta ei saa seda oma toas hoida.
Kui laps seda reeglit rikub, siis tagajäjeks ongi see,
et ma võtan selle mobiili ära.
On tähtis, et laps mõistaks, et ta vastutab oma tegude eest
ja kui me midagi ütleme, siis me peame ka sellest kinni.
See on õige lapsevanemaks olemine
Või õpetajaks olemine.
Seega, peame oma sõna tagajärgede osas.
Mu meelest on pattulangemise loos liigutav see,
et see ei lõppenud lihtsalt sellega,
et Jumal rääkis tagajärgedest, öeldes, et maa on nüüdsest neetud,
nad ei saa enam paradiisis olla,
Eeva peab valuga lapsi ilmale tooma
ja Aadam peab pale higis tööd rügama.
Ta rääkis ikkagi ka sellest, et sellest on tulemas väljapääs
ja Ta pöörab kõik veel võiduks.
Näeme Jumala armulikkust, et see pöördub veel heaks.
Mulle isiklikult tähendab see kogu aeg seda,
et kuigi lapsed teevad pidevalt rumalusi nii kodus ja koolis,
siis me armastus ikkagi püsib.
Ma ei katkesta suhteid ja jätkan ikkagi hoolimist.
Armastus jääb ikkagi alles, isegi, kui sekkun tegudesse.
See ei tähenda, et mõistan lapse enda hukka.
Ma mõistan kohut tegude üle, aga ma hoolin ikkagi lapsest endast.
Seega ühenduse hoidmine.
See on miski, mille üle mina pean mõtlema.
Mida tähendab armastus argielus?
Jeesus ütles, et Ta annab meile uue käsu
armastada üksteist.
Mida see minu argielus tähendab?
Mida see tähendab mu abielus?
See tähendab just seda, et ma püüan säilitada ühendust.
Isegi siis, kui sa paned puusse, teed mingi vea või unustad midagi.
- Mina teen vigu?
Jah, eks see käib ka abielu kohta.
Kui mul on nö õigus olla väga vihane,
siis ütleb armastus midagi muud.
Armastus sunnib mind leidma teise viisi asjaga tegelemiseks.
Armastus nõuab, et käituksin asjalikult.
Armastus nõuab, et õpiksin rääkima asjadest,
mis käivad mulle närvidele.
Tegema seda nii, et meievaheline ühendus säiliks.
Kuidas seda teha?
Esiteks, kasutades "mina-sõnumeid".
Ma räägin iseendast selle asemel, et süüdistada sind.
"Alati sa teed sedasi!" on see keel, mida ei tohiks sel juhul kasutada.
Ma ei tohi hakata süüdistama, vaid pean rääkima asjalikult.
See on asi, mida harjutatakse perekonnas.
Kui õpime sellest kasvõi vaid seda,
et hoiame armastuselõnga ka katsumustes katkematuna,
siis see on oskus, mida vajatakse ka tööelus
ja mida vajatakse kogu ühiskonnas.
Kui tahame luua inimestega ühendust, siis see on põhiline oskus.
Ikka see armastus.
Kuidas ma hoian seda alal lastega?
Kuidas ma seda teen? Kuidas ma nendega suhtlen?
Enesevalitsus konfliktide keskel, rahulikuna püsimine,
vestlemine ja arutlemine, mitte karjumine.
Tuleb õppida rääkima asjadest süüdistamata.
Seda saab õppida.
Samas on selleks sageli abi vaja.
Minu jaoks oli tähtis õppetund, kui me lapsed kasvasid,
just tingimusteta armastus.
Minu jaoks oli vahel keeruline see,
kui soovisin, et me lapsed oleksid alati nii armunud Jeesusesse nagu mina
ja järgiksid Teda nagu mina.
Aga nad ei olnud alati sellised.
Siis tekkis muretsemine selle üle, mis meie lastest saab?
Miks nad ei käi piisavalt koguduses ja muud sellised mõtted.
Issand ütles mulle siis, et see ei ole minu asi.
Sinu asi on neid armastada, mitte kohut mõista.
Jälle armastus.
Minu asi pole kritiseerida.
Mure tõi kaasa hukkamõistu
ja tekitas pimeduse või katte minu ja laste vahele.
Korraga laps ei olnudki enam armas sellepärast, et Ta oli tema ise,
vaid ta oli armas siis, kui ta tegi asju õigesti.
Kui ta tegi nagu mina tahtsin - käis koguduses, palvetas ja nii edasi.
Jumal õpetas mind nii: "Jan, minu armastus on tingimusteta
ja ma tahan, et sa lihtsalt armastad oma lapsi."
Kui ma seda mõistsin, siis see oli väga vabastav.
Võisin olla oma lastega vabalt ega pidanud mõtlema selle peale,
kas nad järgivad Jeesust,
kas nad on leidnud lähedase suhte Temaga
või mis neist üldse edasi saab?
Andsin selle kõik üle Jumalale.
Ma lihtsalt nautisin oma lastega koos olemist.
Küsisin, kuidas neil koolis läheb, mis hobid neil on ja kuidas läheb?
Lihtsalt näitasin üles hoolimist
ja Jumal hoolitses kõige muu eest.
Pidasin meeles, et mina ei vastuta enam.
Kui lapsed kasvasid ja said täiskasvanuks,
siis see pole enam minu asi.
Minu asi on endiselt armastada.
1. Timoteose 1:5:
"Selle korralduse eesmärk on armastus puhtast südamest."
Käsu eesmärk on armastus.
See tähendab mingisugust head osadust.
Heebrealastele 13:1: "Vennaarmastus jäägu kindlaks!"
1 Johannese 4:7: "Armsad, armastagem üksteist,
sest armastus on Jumalast"
- See teeb asjad lihtsamaks.
Selle asemel, et mõelda miljonile teooriale,
tulen ma alati tagasi selle juurde, et leida üles armastus ja ühendus.
Mingi väike hea hetk seal kodus.
Midagi head, mida öelda.
Kasvõi väike musi või kallistus,
sõbralik ütlemine või julgustus.
Mida iganes me armastuse näitamiseks teeme.
Näiteks usalduse näitamine.
Midagi head selle asemel, et mõelda, mis mul peaks olema,
mida peaksime omama, mida peaksime tegema,
mida ma pole suutnud ja milles olen ebaõnnestunud.
Tee mõni väike armastusetegu.
Päev päeva järel.
Nagu ütlesid - see on väga vabastav.
Olen liiga sageli näinud, et usuelust saab tingimus.
Muretsemine lööb vanemate ja laste vahele kiilu.
Siis juhtub just see, mida me ei tahaks
ja me lapsed pööravad isegi Jumalale selja.
Sest kui lapsed tunnevad,
et ema ja isa armastavad neid vaid siis,
kui nad on tublid kristlased ja järgivad nende kombel Jeesust,
siis hakkavad lapsed mässu tõstma.
Kui nad tunnevad, et see on tingimus.
Kui see aga pole tingimuseks, siis see vabastab ka meid.
Parim õppetund, mida lapsele anda saame,
on ise armastuses püsimine ja Issanda järgimine.
Filiplastele 2:1:
"Kui nüüd on mingisugune julgustus Kristuses,
kui mingisugune armastuse lohutus..."
Me võime kogeda armastuse lohutust.
"...mingisugune Vaimu osadus,
kui mingisugune südamlikkus ja kaastunne,
siis tehke mu rõõm täielikuks sellega,
et te mõtlete ühtmoodi, et teil on sama armastus,
et olete üksmeelsed ja ühtviisi mõtlejad."
Peaksime olema üksmeelsed ja ühtviisi mõtlejad.
Ka selles tahab Jumal meid kõiki tõesti aidata.
Tema armastus on täiuslik, see ajab ära kõik kartuse
ja selles on kindlus ning rahu.
Meie ise ei ole armastus.
Me armastame, sest Jumal on meid enne armastanud.
Tahame taas julgustada sind,
et kui see teema on sulle täiesti võõras, siis otsi abi.
On olemas "Isa süda"-seminarid ja teraapiad, mida võid vajada.
Otsi abi ja ära jää üksinda nende valulike asjadega.
Otsi abi, et su süda võiks saada terveks
ning võiksid õppida tundma Jumalat
ning pääseda sellesse armastusse, mis aitab.
Aamen.
Palvetame koos sinuga
Aitäh, Taevaisa, et võime paluda täna Su abi
ja Sinu õnnistust peredele ning pereelule.
Issand, Sa näed igaühte, kes võitleb selles valdkonnas
ja neid, kes on selles valdkonnas valude sees või ahastuses.
Tahame kuulutada Sinu rahu Jeesus, igasse perekonda.
Tulgu Jeesuse rahu
ja valitsegu Jeesuse rahu igas peres.
Tänu Jeesus, et oled andnud meile lepitusameti.
Me võime paluda üksteiselt andestust.
Me võime anda üksteisele andeks
ja ehitada nõnda rahu perekonnas.
Tänu, Issand, et oled andnud meile lepitusameti
Mitte süüdistamise ega muretsemise, vaid lepituseameti.
Issand, tahame lihtsalt tänada Sind.
Tänu Issand, et võime olla siin koos Sinuga.
Tänu Issand, et Sa elad meie sees.
Tänu Jeesus, et Sina oled täiuslik armastus.
Oled agape armastus, Issand. Väljateenimatu armastus.
Armastus, mis ajab ära kõik hirmud.
Armastus, mis võidab, armastus, mis on kannatlik,
armastus, mis on pikameelne, armastus, mis on õrn,
armastus, mis ei ole kade ega kelgi.
Sina oled meis ka armastus, mis ei otsi omakasu.
See armastus, mis talub kõike.
Ja see ka võidab kõik, Issand.
Tänu Issand, et võime endale meelde tuletada
ja õhutada enda hinges tuld.
Jumala armastus on välja valatud mu südamesse Püha Vaimu kaudu
ja Jumala armastus ringleb minus pidevalt ja kogu aeg, Issand.
Tänu Issand, et võime avada oma suu
ja lasta sealt välja häid sõnu ning õnnistavaid sõnu,
võime rääkida toredaid sõnu.
Aitäh Issand, et võime koos praktsieerida armastust.
Me praktiseerime seda perekonnas, me praktiseerime seda koguduses,
praktiseerime seda töökohal
ja kui me teeme vigu, siis me palume vabandust.
Ikka jälle vabandame, see on hea.
Võime öelda segeli: "Vabanda, et sind solvasin."
Vabandame, et solvasime,
ka siis, kui ei teagi, kuidas seda tegime.
Aga seda võib päris muidu öelda: "Vabanda, kui ma sind solvasin.
Vabanda, et olen sulle haiget teinud."
Andeks andmine ja andeks palumine puhastavad armastuse kanaleid.
Palugem kasvõi mitu korda päevas vabandust,
et armastuse kanalid oleksid kogu aeg avatud.
Olgu kanalid avatud Jeesuse nimel!
Me räägime ja kuulutame armastust.
Rääkigem julgesti armastusest, isegi, kui see on raske.
Rääkigem sellest ja toogem see esile.
Aitäh Issand, et Sa õhutad lõkkele selle armastuse meie südametes.
Võime teadlikult üksteist kallistada, kuigi see tundub raske.
Võime justkui end harjutada armastusega.
Võistelgem üksteise austamise ja armastamise osas.
Mis oleks, kui meist, soomlastest, saaks tulise armastuse rahvas?
See oleks küll ime.
Las olla kõik vastupidi.
Ärgem olgem nii ettevaatlikud armastuse valdkonnas,
vaid muudkui armastagem!
Just! Tänu Issand! - Aamen.
Kui soovid me töö kohta rohkem teada saada,
siis külasta me kodulehekülge: www.kristillinenkoulu.org
Sealt saab infot Agape Keskuse kohta,
mis peab ülal kristlikku kooli
ja lasteaeda Helsingis, Lääne- Pasila linnaosas.
Tere tulemast tutvuma meie tööga.
Kui sul on lasteaia- või kooliealisi lapsi,
siis tutvu selle koduleheküljega ja tule ka kooli külastama.
Saad näha, et meil on väga tore kool ja lasteaed.
Sealt saab tellida ka neid raamatuid,
mis aitavad sul leida lähedase suhte Jumalaga.
Jumal on armastus ja kui sa seda ei teadnud,
siis see raamat aitab sul mõista, et see tõesti on nii.
Temas ei ole mingit pimedust.
Teine osa õpetab sind leidma lähedase suhte,
et ka sina võiksid tunda Issandat isiklikult.
Kolmas raamat õpetab sind nägema ennast nii
nagu Issand sind näeb.
Mitte viletsa patusena
vaid armastatud ja õige Jumala lapsena.
Neljas osa kinnitab su usku
ja ka sina võid uskuda, et kõik on võimalik sellele,
kelle jaoks kõik on võimalik.
Aamen. Ole õnnistatud!
Evangeelium on rõõmusõnum.
See sõnum on täis rahu, lootust, usku ja armu.
Maailm vajab sellist sõnumit ja on seda alati vajanud.
Sul on ka võimalik tulla kuulutama
seda imelist evangeeliumi kogu maailmale.
Toetades TV7 telekanalit, teed sa just seda.
Võid helistades numbrile 900 1777 toetada Eesti kanalit 7 euroga.
Samuti võid kasutada kontonumbreid, mida näed peatselt ekraanil.
Tule kaasa, sest maailm vajab kuulda evangeeliumi
rohkem kui varem.
Ole õnnistatud!
Annetustelefon: 900 1777 (hind 7 euri) Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin