JUMAL KÕNELEB
Tere jälle.
Kui Jeesus räägib Isast, siis räägib Ta armastavast Isast.
Isast, kes tõesti soovib olla meie Isa suure algustähega.
Suure südamega.
Meil on armastav Taevaisa.
Hea Isa.
Isa.
Issi.
Kas meil on Isa? - On.
Täna uurime kirjakohta Luuka evangeeliumi 15. peatükist
See on vägev peatükk,
milles Jeesus jutustab kolme erinevat tähendamissõna.
Esmalt jutustab Ta kadunud lambast, siis kadunud hõberahast
ning lõpuks veel kadunud pojast ja tema vennast.
Kõik need tähendamissõnad
jutustavad meile, milline on meie Isa.
Need kirjeldavad meile ka seda,
milline on minu ja Jumala vaheline suhe.
Ta alustab lugu nii öeldes:
"Aga kõik tölnerid ja patused lähenesid Jeesusele teda kuulama."
Hea, et pole vaja olla täiuslik.
"Lähenesid Jeesusele teda kuulama."
Jeesus rääkis siis tähendamissõna.
Ja variserid ja kirjatundjad nurisesid, öeldes:
"Tema võtab vastu patuseid ja sööb koos nendega!"
Siis ta rääkis neile selle tähendamissõna.
"Missugune inimene teie seast,
kui tal on sada lammast ja ta ühe neist kaotab,
ei jäta neid üheksatkümmend üheksat kõrbe
ega lähe kadunule järele, kuni ta tema leiab?
Ja kui ta on tema leidnud,
siis ta võtab tema rõõmuga oma õlgadele
ja kutsub koju jõudes kokku sõbrad ja naabrid, öeldes neile:
Rõõmustage koos minuga,
sest ma olen leidnud oma kadunud lamba!"
Loen edasi salmist 8:
"Või milline naine, kellel on kümme drahmi
ja kui ta ühe drahmi on ära kaotanud, ei läida lampi ega pühi maja
ega otsi hoolega, kuni ta selle leiab?
Ja kui ta selle on leidnud,
kutsub ta kokku sõbrad ja naabrid, öeldes: "Rõõmustage koos minuga,
sest ma olen leidnud oma drahmi, mille kaotasin!"
Ta räägib siin meist ja Temast endast.
Tema on karjane. - Ta otsib.
Kui leiab, tõstab õlale ja kannab.
Oleme nagu raha või aare, kallihinnaline hõberaha.
Aare, mis on kadunud.
Ta läheb seda otsima
ja kui Ta selle leiab, siis ta paneb peo püsti.
Tema on selle raha omanik ja meie oleme see pisike münt.
Ta jätkab ning räägib kadunud pojast ja selle vennast.
Ta räägib taas isast, kellel on suur ja uhke talu.
Ta räägib ka isa poegadest.
Meie oleme need pojad, need lapsed.
Tema on Isa.
See liigutab mind väga, sest see räägib sellest,
et meie oleme pisemad ja Tema on suur.
Ta on Isa, suur ja tugev, kellele kuulub kõik ja on rikas.
Mina olen see pisem.
See on mõtteviis, mis on mulle olnud täiesti võõras.
Olen harjunud sellega, et sellel ajal nii ei saa mõelda.
Olen harjunud sellega, et mina olen see, kes vastutab.
Mina olen see, kes hoolitseb enese eest.
Kuidas võiksin loota sellele, et on olemas keegi,
kes on targem ja tugevam ning tahab hoolitseda minu eest?
Kas nii saab üldse mõtelda?
See puudutab ka mind.
Mäletan aega, kui sain usklikuks ja sain kogeda Jumala-isa armastust.
Ma muudkui nutsin kerratõmbununa Tema ligiolus.
Olin nagu pisikene poiss.
Kogesin tohutut vajadust lihtsalt olla Tema süles,
sest vajasin kedagi, kes on minust tugevam
ja tahab mind aidata ning armastada tingimusteta.
See oli imeline tunne ja imeline kogemus.
Meenub, et hiljem käisin mingis koguduses.
Ma isegi ei mäleta enam, millises koguduses täpselt,
kus kuulutati valjult ja jõuliselt, mida peame kristlastena tegema.
Peaksime evangeliseerima, palvetama rohkem,
kuulutama Jumala Sõna ning lugema Piiblit rohkem.
Loeti üles asju, mida kõike me tegema peame.
Äsja usuletulnuna sain sellest tohutu süütunde.
Kas ma ei kõlbagi?
Kas ma pean tegema kõike seda ega saa lihtsalt olla koos Isaga?
Meenub, et pärast nutsin kodus kurvastusest,
et pean hakkama seda kõike sooritama
ning ma ei saagi enam olla Isa ligiolus.
Mäletan, kuidas Püha Vaim rääkis sel korral otse mu südamesse
ja ütles nii imelised julgustavad sõnad.
Tahan nendega julgustada täna ka sind.
Ta ütles: "Jan, see, et mind vajad, see ongi sinu tugevus."
Nutsin sel korral rõõmust ja läksin tagasi Isa sülle.
Kõigis neis lugudes räägitakse Isast,
kes igatseb lähedust, oma poega ning lapsi.
Igatseb sind ja mind ning tahab meid tuua oma ligiollu.
Selleks, et näidata oma armastust,
näidata headust ning anda rahu ja turvatunnet.
Me võime Teda vajada.
See on vastupidine sellele, mida me võib-olla mõtleme.
Mina näiteks olen mõtelnud,
mis toimus 1. Moosese raamatus pärast pattulangemist.
1. Moosese 3:17-19:
"Oma palge higis pead sa leiba sööma.."
"Ta peab sulle kasvatama kibuvitsu ja ohakaid.."
"Vaevaga pead sa sellest sööma kogu eluaja!"
Ise.
Pean ise hakkama saama ning toime tulema.
Ma pean seda üksinda tegema ja üksinda ka vastutama.
Seda pean tegema.
Järgnevaks loen Luuka 15. peatükki
ja lugu kadunud pojast ning tema vennast.
Kadunud poeg elas esmalt Isa juures
aga siis ei viitsinud enam ning läks oma teed.
Lõpuks oli ta seakarjus.
Seal otsustab ta minna tagasi Isa juurde.
See räägib ka sellest, et on olemas Isa,
kes tahab hoolitseda oma poegade eest.
Olemas on Isa, kes tahab hoolitseda laste eest.
Mõtlen, et kuidas Jeesus võib sellist asja õpetada?
Kuidas Jeesus võib rääkida sellistest asjadest selles ajas?
Praegusel ajal on nii raske leida tööd.
Õpime ja noored mõtlevad, mida nad peaksid õppima,
kuidas tulevad toime ning kust saavad tööd.
Töökohtade pärast käib tohutu võitlus.
Kas Jeesus ei mõista seda aega?
Kuidas saab sellist asja õpetada?
Kas Ta ei mõista?
Matteuse evangeeliumis 6:33 ütleb Ta veel ka nii:
"Aga otsige esmalt Jumala riiki ja tema õigust,
siis seda kõike antakse teile pealegi!"
Otsige esmalt Jumala riiki ja kõike seda antakse pealegi.
Kuidas on siis nii,
miks Ta ütleb seda ja mida Ta sellega mõtleb?
Loen Matteuse evangeeliumi 6:32:
"Teie taevane Isa teab ju, et te seda kõike vajate."
Ta ütleb nii.
Kuidas saab niimoodi öelda praegusel ajal?
Luuka evangeelium 12:7:
"Isegi teie juuksekarvad on kõik ära loetud.
Ärge kartke, te olete enam väärt kui hulk varblasi!"
Kas Ta tõesti mõtleb seda, mida Ta ütleb?
Kas Ta mõtleb, et see käib ka minu toimetuleku kohta?
Praegusel ajal.
Kas see on vaid piltlikult öeldud?
Kas see on tõeline, millest Ta räägib?
Kas mina, Joy, 2017. aastal,
võin elada taevase Isaga sellises suhtes, kus tean,
et Ta on minust suurem ja tugevam ning tahab hoolitseda minu eest?
Siin on juttu kadunud pojast.
Ma tean, milline on elu sigadega.
Püüad anda endast parima aga miski ei näi õnnestuvat.
Püüad iga senti venitada aga millegi jaoks ei jätku.
Selline on elu sigade keskel.
See poeg hakkas iseeneses mõtlema.
Luuka evangeelium 15:17-18: "Kui palju palgalisi on mu isal
ja neil on leiba küllalt, aga mina suren siin nälga!
Ma tõusen ja lähen oma isa juurde."
Ta ütleb, et tõuseb ja läheb oma Isa juurde.
Peale seda ta lähebki.
Mis edasi juhtub?
Ta jõuab oma isakodu juurde ja see kirjakoht on väga kaunis.
Räägitakse, et isa nägi poega juba kaugelt.
Isa jookseb oma poja juurde, kallistab ja annab ta põsele suud
ning laseb talle sedamaid tuua uued rõivad.
Ta ei kuula isegi poja kaeblemist ega selgitust, et ei kõlba pojaks.
Nüüd tuleb hoopis pidutseda, sest isa on oodanud poega.
See on nii liigutav.
Meie oma teenetest ei piisa.
Jumal pole loonud mind ega sind nii, et saame hakkama ilma Jumalata.
Inimkond on arendanud üht ja teist aga näeme kogu aeg,
et me ei oska maakera ega isegi oma elu eest hoolitseda.
Jumal ei loonud meid nii,
et saaksime omal jõul hakkama vaid Ta lõi meid Temast sõltuvaks.
See on õnnistus, rõõm ja selles on rahu.
See pole mingi ike.
Hingevaenlane on püüdnud algusest peale hävitada
seda lähedast suhet, sõltuvust ja armastussuhet Jumalaga.
Juba alguses, paradiisiaias ta pettis ja ütles Eevale:
"Te ei sure, kindlasti mitte, aga Jumal teab,
et päeval, mil te sellest sööte, lähevad teie silmad lahti
ja te saate Jumala sarnaseks, tundes head ja kurja."
Teisisõnu saate Jumala sarnaseks ega vaja enam Jumalat.
Oskate ise otsustada ja teate, mis teile on kasuks ja mis mitte.
Ometi ei saa me hakkama.
See on oluline asi,
sest kogu meie identiteet võib olla teistsugune.
Ma ei pea üksinda hakkama saada.
Nagu sa ütlesid, et mind ei ole isegi selleks loodud.
See polnud kunagi asja mõte, et ma saaksin üksinda hakkama.
Meid on algusest peale loodud elama koos taevase Isaga.
Meid on loodud kooseluks ja seda sellisel viisil,
et Tema on suurem, tugevam, targem ja Tema on rikas.
Tema on Jumal.
Mina olen Tema laps.
Kui ma selles suhtes vaid julgeks lasta end sellesse positsiooni.
Mul on selles elus silma ees kõik see reaalsus ja väljakutsed.
Ma olen täpselt nagu see poeg seal sigade keskel.
Ma otsustan tõusta ja minna oma Isa juurde.
Tulen koju ja Ta riietab mind uutesse puhastesse rõivastesse,
võtab ära kõik mu määrdunud vanad riided.
Paneb mulle krooni pähe,
pitserisõrmuse sõrme. ja korraldab minu auks peo.
Imeline! Ma leidsin Ta.
Nüüd olen Teda tundma õppinud ja tean, et olen Jeesuse oma.
Alles peale seda algab tõeline usalduse ülesehitamine.
Pärast seda algab tõeline elu.
Kuidas ma elan, kui mu elus on Jumal?
Kuidas elan, kui olen taas isakodus?
Millised on selle kuningriigi põhimõtted?
Millisel viisil saan elada?
Hakkan ehitama täiesti uut usaldust.
Isa on minuga selles ja teises asjas.
Oled minuga ka selles ja ma pole ka selles üksinda.
Tasapisi hakkan tõesti seestpoolt muutuma.
Ma hakkan mõistma, et olen tõesti kodus ja Tema tütar.
Ma ei pea olema nagu vanem vend, kes muudkui rügab ja rassib.
Ma võin olla tütar, kes tohib asju Isalt paluda,
võib neid vastu võtta ja elada rikast elu Temaga koos.
Just.
Mõnikord mõtleme Piibli suurtest kangelastest
nagu nad oleksid olnud eriliselt suured inimesed
ja meiesugused ei võiks iialgi pääseda sellele tasemele.
Kui oleme Piiblit lugedes ausad,
näeme, et olgu küsimus Moosesest, Taavetist või mis tahes apostlist,
siis nad olid kõik täielikult sõltuvad Jumalast.
Nad ei olnud iseenesest midagi muud kui täiesti tavalised inimesed.
Nad sõltusid täielikult Jumalast ega teinud ühtki imet omas jõus.
Selles peitubki saladus.
Nad iseenesest polnud midagi, aga nad tundsid Jumalat.
Neil oli lähedane osadus ja suhe Jumalaga,
kellele on kõik võimalik.
Mõtle sellele, et seda sama ütles ka Jeesus.
Kui mõtleme, milline eeskuju oli Jeesus suhte osas Isaga,
siis ütleb Jeesus Johannese evangeeliumis 5:19 nii:
"Siis Jeesus vastas neile: "Tõesti, tõesti, ma ütlen teile,
Poeg ei saa midagi teha iseenesest.."
Jeesus ütleb enese kohta, et Ta Pojana ei või midagi teha.
"ta teeb vaid seda, mida näeb tegevat Isa,
sest mida iganes Isa teeb, seda teeb ka Poeg."
Johannese 10:30: "Mina ja Isa oleme üks."
Jeesus oli täielikult sõltuv.
Muidugi mõista, et kolmainsus on üks.
Ta näitab sellega meile eeskuju, et oli täielikult sõltuv Isast.
Ta vajas pidevat ühendust Isaga.
Isegi nii, et Ta oli üks Isaga.
Ta ei võinud ise teha ühtki imet vaid üksnes, mida nägi Isa tegevat.
Võime olla sama moodi.
Samal ajal just nii, nagu Issand mulle ütles:
"See, et sa mind vajad, ongi sinu tugevus."
Tänasel päeval ma tean seda, et kõikides olukordades
ja kus iganes ma ka oleksin, kõikides erinevates olukordades
pole minu tugevuseks see, et olen kõva usklik
ja olen lugenud nii palju Piiblit ning tunnen teoloogilisi tõdesid.
Ei.
Minu tugevus on see, et mul on osadus Isaga.
Tema on mu tugevus, kindlus, kalju, kindel vundament,
kaitse, rõõm ja vabadus, ning võin täielikult sõltuda Temast.
See teeb minust tugeva, mitte nõrga.
Selles kadunud poja loos räägitakse isa maakodust.
Isa kodukoht oli suur maa-ala.
Ta kutsub seda poega koju.
See räägib taevasest kuningriigist.
See räägib jumalikust dimensioonist,
samuti taevase Isa kuningriigist, millest kõneleb Jeesus ise.
See räägib sellest, et on olemas selline koht,
kodu ja Jumala kodukoht, kuhu mina võin tulla koju.
Mina saan sinna tagasi koju minna ja sinna ka jääda.
Kui ma tulen Tema juurde, võin võtta märjad kingad jalast,
võin võtta kulunud jaki ning panna selle nagisse.
Võin minna sisse sellesse soojusesse Tema kodus.
Võin minna Taevariiki ning jäädagi sinna.
Küsimus on selles, kus ma tahan elada.
Kelle juurde ma tahan jääda?
Kas ma jään sigade keskele või tõusen ja lähen Isakoju,
Tema kuningriiki ja Tema maakoju.
Hakkan seal Teda tundma õppima ja võtma vastu Tema rikkusi,
mida Tema mulle pakub igas eluvaldkonnas.
Kas on taevase Isa rikkuseid, mida mina võin nautida?
Mis võivad minu ellu tulla
rahu, armastuse, rõõmu ja toimetuleku valdkonnas?
Kas võin olla nii sõltuv, vastuvõttev ja avatud
ning elada nii lähedal Talle, et mu elu hakkab muutuma?
Johannes 15:4: "Jääge minusse, ja mina jään teisse.
Nii nagu oks ei suuda
kanda vilja omaette, kui ta ei jää viinapuu külge,
nõnda ka teie, kui te ei jää minu külge."
Ta ütleb, et me püsiksime, jääksime sinna. Jää siia.
Õpi tundma ja otsi mu riiki ning püüa sellest aru saada.
Otsi minu palet ja õpi tundma, kes olen.
Jää siia ja ära ole nagu see nurisev vanem vend, kes ei julge.
Ava oma lapsemeelsed silmad
ja vaata, mis on isakodus, mida võib vastu võtta mu oma ellu.
Taevane kuningriik.
Saan olla kui aare
selle omaniku taskus ning olla see hõberaha.
Võin olla nagu lammas, kelle karjane viib oma lauta.
Võin olla nagu pojad, kes jäid oma rikka isa koju elama.
See on nii põnev teema, aga nüüd palvetame.
Tänu, Issand, et võime õppida igal päeval rohkem Su riigi kohta.
Ma palun Sind, Issand, nagu kirjas efeslastele palutakse,
et avaksid me südame silmad, et me näeksime
oma vaimusilmadega, milline on see tohutu rikkus,
tohutu kirkus ja imeline kuningriik, mille oled meile juba andnud.
Issand aita meil mõista, mida tähendab Taevariik.
Kus me õieti oleme Issand?
Tänu Issand, et su rahu, armastus, rõõm, jõud, kaitse, tervis
ja üliküllus saavad voolata Jeesuse nimel vabalt meie ellu.
Tänu Issand, et Sinu ja me vahel pole enam mingeid takistusi.
Pole enam mingeid takistusi ja saame tõesti elada Su lastena.
Sinu tütarde ja poegadena olla täielikult ja üleni vabad.
Issand, tänan Sind selle eest, et Sina hoolitsed meie eest.
Oled me hoolekandja.
Tänu Issand, tänu imede eest Jeesuse nimel.
Tänu, et imed võivad voolata kõikide eludes,
just selles valdkonnas, kus on neid vaja.
Tänan Issand,
et Su rikkus ja imed ei lõppe kunagi, mitte iialgi.
Jeesuse nimel, tänu Issandale.
Aamen.
Imeline.
Jumalal on meile varuks palju head ning Tema Kuningriik ei kõigu.
Kui soovid rohkem teada meie tööst,
võid käia meie netileheküljel: www.kristillinenkoulu.org
Tahan teid tänada tagasiside eest ja kõikide palvevastuste eest.
See liigutab mind nii väga
ja olen Issandale tänulik selle eest, et Ta vastab palvetele.
Hiljuti saatis sõnumi üks inimene, kellega koos palvetasime, et ta tütar,
kes oli kaua aega olnud töötu, saaks töö ning ta saigi töökoha.
Üks inimene oli masendunud, me palvetasime selle eest
ja ta vabanes täielikult sellest masendusest.
Ühel inimesel oli skisofreenia
ning ta oli tõsiselt masendunud ja lootuseta.
Nüüd kui rääkisin viimati temaga, siis oli ta täiesti teine inimene.
Ta on mõistnud, et Jumal
armastab Teda kõigele vaatamata ning on sellest suurem.
Tänu kõigi nende vastuste eest ja tänu teile teie toetuse eest.
Olge õnnistatud Jeesuse nimel, aamen.
TV7 saab palju positiivset tagasisidet saatesarja "Jumal kõneleb" kohta.
Jagan teiega üht neist kirjadest.
"Tere, mulle on saatesarja "Jumal kõneleb" õpetus õnnistuseks.
See on nii arusaadav.
Tunnen, et nende omad kogemused annavad teemadele sügavust juurde.
Õpetus on alati väga julgustav ning olen selle eest väga tänulik.
Olen samastunud Joy kogemustega ning tahan uskuda tõde
sama innukalt ja lapsemeelselt nagu tema.
Ootan alati innukalt iganädalast uut saateosa.
Aitäh!
Kui sulle meeldib
saatesari "Jumal kõneleb" ning soovid selle jätkumist,
võid toetada saate valmimist nii palves kui ka rahaliselt.
Võid helistades annetustelefoninumbrile 9001777,
et annetada Eesti kanali heaks 7 eurot.
Võid kasutada kontonumbreid, mida näed peatselt ekraanil.
Tänan toetuse eest ja õnnistust Sinu ellu.
Taevas TV7 kontonumbrid: Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin