JUMAL KÕNELEB
Tere tulemast vaatama saadet "Jumal kõneleb".
Minu nimi on Jan Cedercreutz ja siin on mu armas abikaasa Joy,
kes on ikka sama imeline, kaunis ja vägev.
Räägi veel.
Olgu, aga praegu me ei räägi sinust vaid hoopis Jeesusest.
Meile on esitatud Piiblis vägev ja päris keeruline väljakutse.
Meid on kutsutud olema Kristuse sarnased.
Meist peaks saama kõiges mini - Jeesused.
Päriselt ka, see on tõsi.
See on meie eesmärk ja siht.
Muidugi tekib küsimus, kuidas see peaks teostuma
ja kuidas mina võiksin saada rohkem Jeesuse sarnaseks.
Võin omast jõust pingutada.
Võin võtta käsutahvlid ja püüda neid endale pähe taguda.
Võin püüda neid täita ja ilmselt jõuan mingi maani,
aga on oluline teada, et elame uue lepingu ajal.
Me ei ole enam käsu vaid armu all ja uues liidus.
See uus leping räägib hoopis teist juttu.
Selle järgi Kristusele sarnanemine on seespidiselt toimuv protsess.
See on pigem loomus,
mis tuleb Jeesuse tundmise kaudu meis esile,
mitte miski, mida me ise saaks saavutada.
Uuest lepingust räägitakse juba Jeremija raamatus 31:31-34:
"Vaata, päevad tulevad, ütleb Issand,
mil ma teen Iisraeli sooga ja Juuda sooga uue lepingu:
mitte selle lepingu sarnase, mille ma tegin
nende vanematega sel päeval, kui ma võtsin nad kättpidi,
et viia nad välja Egiptusemaalt - selle mu lepingu nad murdsid,
kuigi ma olin nad võtnud enese omaks, ütleb Issand -,
vaid leping, mille ma teen Iisraeli sooga pärast neid päevi,
ütleb Issand, on niisugune:
ma panen nende sisse oma Seaduse ja kirjutan selle neile südamesse;
siis ma olen neile Jumalaks ja nemad on mulle rahvaks."
See on hoopis teine jutt.
"Siis üks ei õpeta enam teist ega vend venda,
öeldes: "Tunne Issandat!", sest nad kõik tunnevad mind,
niihästi pisikesed kui suured, ütleb Issand;
sest ma annan andeks nende süü ega tuleta enam meelde nende pattu."
Kas pole imeline?
Ta andestab.
Ta on Kristuses andestanud kõik meie patud
ja ta ei pea enam meeles meie üleastumisi.
Ta elab meie sees ja oleme uues lepingus.
Uus leping, mille järgi seadus on nüüd kirjutatud me südameisse.
See on südameteliit ning suhe Jumalaga.
Võtmeküsimus on see, et me tunneme Teda.
See on nii imeline.
Psalm 27.
See on mu lemmikpsalm.
Üks selle salmidest on mulle eriliselt tähtis.
Psalm 27:4-5:
"Ühte ma olen palunud Issandalt; seda ma üksnes nõuan,
et ma saaksin asuda Issanda kojas kogu oma eluaja
ning tähele panna Issanda leebust ja mõtiskleda tema templis.
Sest ta peidab mind oma majasse kurjal ajal,
ta peab mind salajas oma telgi pelgupaigas,
ta tõstab mu üles kaljule."
Just siis, kui saame veeta aega Issandaga,
olla Ta kojas ja vaadata Ta leebust ning mõtiskleda Tema templis,
siis hakkab kõik muu selles salmis loetletu tõeks saama.
See Psalm 27:1-3 algab nii:
"Issand on mu valgus ja mu pääste, keda ma peaksin kartma?
Issand on mu elu võimas kaitse, kelle ees ma peaksin värisema?"
Kuidas on võimalik elada nii, et ei värise?
"Kui kurjategijad tulevad mu kallale mu liha sööma,
mu rõhujad ja mu vaenlased, siis nad komistavad ja kukuvad."
Meie eludes ei ole eriti küsimus vaenuväegede kallale kippumises,
pigem ründavad meid meie mõtted, mis süüdistavad ja teevad maha.
"Sellest ei tule midagi, sa ei kõlba, kes sa õige oled?"
"Anna parem alla, see ei õnnestu ja läheb rappa."
Seda tähendab see kurjategijate rünnak minu puhul.
Kirjakoht jätkub:
"Kui sõjavägi seab leeri mu vastu, ei karda mu süda;
kui sõda puhkeb mu vastu, selleski ma loodan tema peale."
Salm 6: "Nüüd kerkib mu pea üle mu vaenlaste, kes mu ümber on,
ja ma tahan tema telgis ohverdada hõiskamisohvreid.."
Psalm 27 räägib just sellest, et elu Issandaga käib teistpidi.
Kui veedan Temaga aega, elan Tema lähedal,
kui ma õpin Teda tundma, siis mu süda ja sisemus muutuvad.
Õigupoolest hakkan tundma Teda, kes on minu sisemuses.
Hakkan elama selle kaitse kohaselt, mis minu sisemuses on juba olemas.
Keset seda maailma.
Siin tuleb nii hästi esile, et selles uues liidus,
kus oleme Jeesuse risti töö ja ülestõusmise kaudu.
Küsimus ei ole selles,
et Jeesus oleks andnud meile uue käsuseaduse,
et püüdke nüüd vähemalt neid kuidagi täita
vaid nagu Ta kirjutab juba Jeremija raamatus
nagu äsja lugesin, on uues lepingus küsimus
meist esile tulevas viljas Jeesuse ligiolu ja tundmise kaudu.
Piibel ütleb, et me armastame, sest Tema on meid enne armastanud.
Mitte nii, et armastame, sest pigistame seda enesest
või sellepärast, et meile on armu antud.
Ei, armastame, sest Ta on meid esmalt armastanud
ja meie armastus on Tema armastuse vili.
See tekib iseenesest.
Mul on täna kaasas..
Padi.
See padjapüür on tore kink, mille sain ühelt healt sõbralt.
Täiesti uus padjakate.
Kinkija ütles mulle midagi.
Issand oli soovitanud tal osta mulle sellise voodipesu.
Me räägime siin sellest, et Issand on muutnud me südamed.
Elu Temaga koos saab alguse sisemusest.
Täpselt nagu Taavet ütleb Psalmis 27: "Ühte ma olen palunud Issandalt;
seda ma üksnes nõuan, et ma saaksin asuda Issanda kojas."
Panna tema elus esikohale.
Ma ei tea sinu kohta, aga mulle tuleb sageli mõte,
et äkki veedan liiga palju aega Issandaga koos olemiseks.
Äkki on see vale ja peaksin midagi tähtsamat tegema.
Kas peaksin olema usinam ning midagi saavutama?
Kas tohin palvetada nii pikalt ja veeta nii palju aega Sinuga?
Kas on olemas mingi mõõt,
kus võiks öelda, et see on juba liiga palju, Joy?
Mul on tekkinud sellised küsimused, millest mitte keegi ei tea.
Sel hetkel tuleb sõber ja ütleb, et ta tahab mulle
sellise voodipesu kinkida, kuigi see võib tunduda imelik.
Ta aga ütles, et tundis, et Issand tahab ütelda nii:
"Sina, Joy, oled nagu see öökull, kes istub aias puuoksa peal.
Su silmad on lahti ning vaatad ja kuulad.
Kuulad Taevaisa ja vaatad pärani silmi.
Oled kaua aega täiesti vaikselt ja liikumatult paigal.
Kui sa seda teed, hakkab sellest kasvama vili.
Sellepärast on siin imelised värvid ning toredad viljad ja külluslikkus."
See panebki vilja kasvama. - Iseenesest.
Siin on ka teisi loomi ja linde,
kes kogunevad su ümbrusesse ning naudivad seda vilja.
Sel hetkel ütles ta, et siin on kuninglikud värvid,
kuna oled Taevaisale kuningliku tähtsusega.
See on väga kaunis.
See padjapüür ja pilt räägivad,
et Jumala ligiolu ja tundmine kannavad iseenesest vilja.
Vili tekib iseenesest. - See on nii imeline asi.
Luksuslik, ülikülluslik ja rikas.
See toob kaasa rikkaliku elu.
Kirjas koloslastele 3:13 öeldakse:
"üksteist taludes ja üksteisele andestades.."
Seegi on asi, millesse võib hakata suhtuma kui sundusesse.
Peame andestama ja armastama.
See kirjakoht läheb edasi.
"Nii nagu Issand teile on andeks andnud,
nõnda tehke teiegi!"
Jeesus on meile kõik andestanud.
See annab tohutu rahu ja hingamise ning teadlikkuse armust.
See annab meile nii tahtmise kui jõu teistele andestamiseks.
Need kõik on viljad
nagu kirjas galaatlastele 5:22 mainitud vaimuviljad.
Mitte vaimu pigistamisest või millegi sooritamisest
vaid vaimuviljadest, mis on: armastus, rõõm, rahu, pikk meel,
lahkus, headus, ustavus, tasadus, enesevalitsus.
Need kõik on vaimuviljad, mis tulevad Jeesuse ligiolust,
taevase riigi kaminasaalist, millest Joy eelmises saates rääkis.
Need tulvavad Temast me ellu ja meist meid ümbritsevasse.
Ma näitan midagi veel.
See on oliivipuu. - Väike oliivipuu.
Väikene oliivipuu, millel on pisikesed viljad.
Johannese evangeeliumis 15:1-2 räägib Jeesus sellest otse:
"Mina olen tõeline viinapuu ja mu Isa on aednik.
Iga oksa minu küljes,
mis ei kanna vilja, lõikab ta ära, ja igaühte, mis kannab vilja,
ta puhastab, et see kannaks rohkem vilja."
Salmist 4 jätkates:
"Jääge minusse, ja mina jään teisse.
Nii nagu oks ei suuda
kanda vilja omaette, kui ta ei jää viinapuu külge,
nõnda ka teie, kui te ei jää minu külge."
Jeesus ütleb, et oleme oksad.
Me kõik teame, et tahame kanda vilja.
Me tõesti tahame seda ja see on meie südameigatsus.
Tahan kanda vilja.
Tahan, et mu elu kannaks vilja.
Olen kunagi olnud töövõimetu ja see tegi mind tohutult kurvaks.
Mul oli nii halb olukord, et ma ei suutnud tööd teha.
Igaüks meist tahab kanda vilja ja teha midagi valmis.
Me tahame vilja kanda.
Kuidas see oleks minusuguse jaoks võimalik?
Püüame ja pingutame, ponnistame
ja keerame end kasvõi sõlme, et kuidagimoodi vilja kanda.
Aastast aastasse võin püüda olla nii superhea kristlane kui suudan.
Panustan sellesse, aga ikka ei tundu vilja paistvat.
Sel hetkel ütleb Jeesus: "Kuule, Joy, sa oled oks."
Kuidas kannab oks vilja?
Kas ta teeb selleks ise midagi?
Kas oks kannab vilja seda endast välja pigistades?
Kuidas tekib see vili?
See tuleb loomulikult nii, et oks püsib selle puu küljes.
Kui puu on istutatud heasse mulda
ning saab piisavalt päiksest ja vett, siis hoopis puu mõjutab vilja tekkimist.
Mitte see oks vaid hoopis puu.
Jeesus ütleb, et Ta on see puu.
Ta on puu ja Taevaisa on aednik.
Mitte mina.
Mina pole ei aednik ega puu.
Olen oks ja mu ülesanne on püsida puus.
Püsida puu küljes kinni.
Kui te ei püsi minus, ei või te midagi teha.
See on nii imeline, et mu ülesanne on püsida puu küljes.
Püsida Temas ja õppida Teda tundma.
Olla Temaga koos, tankida Temast, uurida Ta Sõna,
rääkida Temaga ning veeta Temaga aega.
See on minu ülesanne.
Sellest saan uusi mõtteid.
Näiteks tekib mõte helistada emale ja julgustada teda.
Võib-olla võiksin minna naabritele appi.
Me rääkisime algul Kristusele sarnanemisest ja sellest,
et meid on kutsutud olema Kristuse sarnased.
Jumal on armastus
ja seega on meid kutsutud olema armastus.
Ei midagi sellest vähemat.
Kuidas küll mina võiksin olla armastus?
1. Johannese kirjas 4:16 öeldakse: "Ja me oleme tunnetanud
ja uskunud armastust, mis Jumalal on meie vastu."
Johannes ei kirjuta,
et saime teada selle käsu ja nüüd me püüame seda täita.
Ta alustab hoopis teisest asjast.
Sellest samast, millest Jeremija kirjutas.
Sellest uuest lepingust, millega kõik tunnevad Teda.
Pisemast suurimani.
Jumal ütles taas Johannese kaudu, et oleme õppinud tundma
ja usume seda armastust, mis Jumalal on meie vastu.
Siis ta jätkab: "Jumal on armastus
ja kes püsib armastuses, püsib Jumalas ja Jumal püsib temas.."
Võin püsida Jumala armastuses.
Kas kogu aeg? Just.
Kui langen ja teen pattu?
Kas Jumal ei armasta mind enam?
Ta armastab ikka.
Kui teen midagi rumalat?
Jumal läheb siis ju ära.
Ei lähe. Ta on kogu aeg olemas.
Ta on sama ja on kogu aeg su ligi.
Ta ei jäta meid maha ega hülga meid kunagi.
Ta armastab meid kogu aeg ning võin püsida selles.
Tundugu kuitahes kummalisena, et Ta armastab mind kogu aeg.
Kui ma usun sellesse
ja õpin seda armastust tundma, siis ma pääsen hingamisse.
Võin armastada Joyd ja oma lapsi,
sest olen õppinud tundma Teda, kes on ise armastus.
Mul tuleb vaid püsida Temas.
See kannab vilja iseenesest, kui ma püsin puu küljes.
Ma lihtsalt püsin puu küljes.
Johannese 15:8-9 läheb veel edasi: "Selles on minu Isa kirgastatud,
et te kannate palju vilja ja saate minu jüngriteks.
Nõnda nagu Isa on armastanud mind, olen minagi armastanud teid."
Ta ütleb siin, et sama armastusega,
millega Jumal armastab Jeesust, armastab Ta ka meid.
Selle sama armastusega.
Ta jätkab veel: "Jääge minu armastusse!"
Salmist 11 edasi loeme: "Seda ma olen teile rääkinud.."
Miks Ta seda räägib?
"et minu rõõm oleks teis ja teie rõõm saaks täielikuks."
Ta räägib seda selleks, et meie oleksime rõõmsad.
Mitte selleks, et meist saaksid head teenijad
vaid et me oleks rõõmsad ja meie rõõm oleks täiuslik.
Sellepärast Ta räägib seda.
"Minu käsk on see:
armastage üksteist, nagu mina olen armastanud teid!"
See on Agape keskuse kirjakoht.
Kas see saab olla nii lihtne, et olen lihtsalt Tema ligiolus,
olen Temaga koos ja see kannab iseenesest vilja?
Kas see on nii lihtne?
Me kõik teame, et argipäev toob enesega kaasa väljakutseid.
Juba nende sõnade kuulamine ja asjaolu, et Ta annab sellist nõu,
et olen oks, kes võib püsida minu küljes,
toob kaasa rahu, mis rahustab ja lõdvestab mind.
Argipäev on tavaline päev ja meil kõikidel on probleeme.
Elu pole tõesti mingi lust ja lillepidu.
Kui Jumal on meie puhkepaik, siis on meil turvatunne ja koht,
kust leida rahu ja armastus, mis annab hingamise ja rahu.
Mina võin küll ütelda, et minu elu on muutunud
Tema tõttu, mitte mu enda saavutuste tõttu.
Ma tean täpselt erinevust, ja Joy tuletab mulle ka meelde,
et kui võtan aega palveks, siis asjad muutuvad.
Kui võtan aega Issandaga olemiseks, siis asjad muutuvad.
Kõik asjad loksuvad paika, atmosfäär muutub ja ka kõik muu.
Psalm 84:1-12:
"Kui armsad on sinu hooned, Issand Sebaot!
Issanda õuesid igatseb ja ihaldab mu hing;
mu süda ja mu ihu hüüavad rõõmsasti elava Jumala poole.
Lind on ju enesele aseme leidnud
ja pääsuke enesele pesa, kuhu ta paneb oma pojad:
sinu altarid, Issand Sebaot, mu kuningas ja mu Jumal!
Õndsad on need.."
Sõna "õnnis" on imeline sõna, mis tähendab "rõõmus, täis rõõmu."
"Õndsad on need, kes elavad sinu kojas;
nad kiidavad sind alati. Sela.
Õnnis on inimene,
kelle tugevus on sinus, kelle mõttes on pühad teekonnad.
Nutuorust läbi käies,
(nagu igaüks meist vahel käib), teevad nad selle allikate maaks;
ka varajane vihm katab neid õnnistusega.
Nad saavad rammule rammu lisaks ja ilmuvad Jumala ette Siionis.
Issand, vägede Jumal,
kuule mu palvet, võta kuulda, Jaakobi Jumal! Sela.
Meie kilp, Jumal,
vaata siia ja pane tähele oma võitud mehe palet!
Sest üks päev sinu õuedes on parem kui muid tuhat;
ma seisan pigemini läve juures oma Jumala kojas,
kui viibin õelate majades.
Sest Issand Jumal on päike ja kilp; armu ja au annab Issand
ega keela head neile, kes laitmatult elavad.
Issand Sebaot, õnnis on inimene, kes sinu peale loodab."
Vägev!
Oleme siis julged ja otsime Issandat!
Veedame Temaga aega ja püsime viinapuu küljes.
Oleme nagu see öökull,
kes vaatab Jeesuse poole vaimukõrvad ja -silmad lahti.
Me saame kanda vilja.
Palvetame.
Tänu, Issand, selle evangeeliumi sõnumi eest.
Issand me rõõmustame väga, et Su plaan meile on nii hea.
See pole olnud nii, et peame midagi saavutama
kandma koormaid, kuulama süüdistusi ning tundma, et oleme halvad.
See oli täielikult vastupidi.
Me tohime olla nagu oksad
ja võime püsida Sinu ligidal ning elada Sinu lähedal.
Tohime viibida Sinu õuedes ja hoonetes, Issand.
Tänu, Issand, et tohime januneda Sinu ligiolu järgi.
Issand, ma palun, et Sa avad
me kõikide südamesilmad ning -kõrvad kuulma ja nägema.
Tänu, et puudutad praegu kõiki, kes kuulavad või vaatavad saadet.
Issand, vala praegu oma armastus jõena meie kõikide südamesse.
Tänu, Issand, et pesed ära vaevad ja mured
ning annad rõõmu ja õndsuse meie südametesse.
Jeesuse nimel, aamen.
TV7 on saanud palju
positiivset tagasisidet saate "Jumal kõneleb" kohta.
Loen teile ühe kirjadest ette.
Tere, tahan tänada saate "Jumal kõneleb" eest.
See on muutnud mu arusaama, kuidas olla usklik.
Saateosa nimega "Õnnistus" oli eriliselt julgustav.
Seda tuleks õpetada meie kogudustes rohkem.
Selline õpetus vabastab, tervendab ning annab meile uue identiteedi.
Õpetus tõstab me pilgu iseeneselt Jeesusele.
See kergendab sammu ja sellest on hea teistelegi rääkida.
Selline on tõeline rõõmusõnum Jeesusest."
Kui saatesari "Jumal kõneleb" puudutab ka sinu südant,
siis võid seda toetada nii majanduslikult kui eestpalves.
Võid helistades numbrile 9001777 annetada TV7 heaks Eestis 7 eurot.
Võid kasutada ekraanile ilmuvaid TV7 kontonumbreid toetamiseks.
Aitäh toetuse eest ja õnnistust Sinu ellu!
TV7 arvelduskontod: Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin