JUMAL KÕNELEB
Tere jälle!
Me elame väljakutseterohkel ajal.
Uudised on vahel nii täis muresid ja hirme,
et ei taha neid vaadatagi.
Tõde on see, et kõik, mida vaatame ja kuulame,
kõik, mida me räägime või kohad, kus oleme,
mõjutavad meid mingil moel.
Kui muresid ja vaevu tekib ja olukorrad võivad olla rasked,
siis ka sinu elus võivad olukorrad rääkida oma keelt.
Arvete virnad võivad rääkida, et nüüd läks küll kehvasti.
Haigussümptomid räägivad, et nüüd haigestusid sellesse tõppe.
Kõik räägivad meile midagi.
Kuidas siis püsida selle pommirahe all püsti?
Esimese asjana on oluline ja tõesti tähtis mõista seda,
et me peame teadma, mis on tõde.
Jumala Sõna on püsiv alus, kalju,
mille peale võime oma elu üles ehitada.
Kui need vastikud mõtted tulevad, oskame me need kinni võtta.
Saame valed mõtted maha tallata.
Näiteks on me pangakonto näidanud korduvalt, et asi on halb.
Siis ma kuulutan lihtsalt kirjakohta Filiplastele 4:19
"Issand täidab meie vajadused oma rikkust mööda."
Issand täidab ikkagi me vajadused oma rikkust mööda.
Issand täidab kõik meie vajadused oma rikkust mööda imelisel viisil
Jeesuses Kristuses.
Sest see on ikkagi tõde, kõigist olukordadest hoolimata.
Tõesse juurdumine ja tões püsimine hoiab meid vabadena.
Me peame muidugi teadma, mis see tõde on.
Tõde leidub Jumala Sõnas.
Teine asi, et me püsiksime vabadena,
on see, et me jälgime, mida me mõtleme.
Jälgime, mida me vaatame ja mida õigupoolest kuulame.
Jälgime ka seda, mida me suust välja laseme.
See, mida vaatame, kuulame ja räägime, mõjutab meid kogu aeg.
Me oleme see, mida me sööme. Mitte ainult füüsilises mõttes.
Ka vaimulikult mõjutab kõik ümbritsev meid.
Kui vaatame tänapäeval internetist tulevat rohket "rämpstoitu",
siis ainult seda süües tunneme end sellele vastavalt.
See lihtsalt on nii.
Et me püsiksime tugevatena,
peame mõistma, et me ei ela vaakumis,
kus miski ei mõjuta meid ja võime lihtsalt olla.
Kõik mõjutab meid kogu aeg. Seetõttu peame sööma head toitu.
Piibel ütleb 1 Korintlaste kirjas 10:3
Iisraeli rahva kohta, kes rändas kõrbes:
"Kõik sõid sama vaimulikku rooga ja kõik jõid sama vaimulikku jooki."
On olemas vaimulik toit, mis teeb me vaimu tugevaks.
Kui me vaim on tugev, suudame võidelda ka kõige muuga.
Kui vaim on tugev, siis lihalik loomus on vait.
Jeesus üteb ju ka, et me ei ela üksnes leivast.
"Inimene ei ela üksnes leivast,
vaid igast sõnast, mis lähtub Jumala suust.”
Meie vaim vajab toitu.
Vaim vajab sööki ja januneb,
see vajab ühendust Jumalaga.
Nii kaua, kui täidame oma meeli kõikvõimalike muude asjadega,
mis ei toida meie vaimu, mis ei anna meie vaimule toitu,
siis nii kaua me vaim ka kiratseb.
Märkame seda sellest, et meil pole hea, me pole tugevad.
Oleme mitmesuguste erinevate asjade vintsutada,
oleme oma tunnete tormides vintsutatavad.
Tunded juhivad meid, kuhu aga juhtub.
See on asi, millele me sageli ei mõtle.
Me ei mõtle sellele,
et võiksime mõjutada oma tundeid ja mõtteid.
"Ma lihtsalt olen selline. Olen lihtsalt nii ülitundlik."
"Mul on olnud nii keeruline ja raske lapsepõlv."
"Ma ei suuda teha midagi nende tunnetega,
mis kogu aeg tõusevad tagajalgadele ja õigupoolest kontrollivad mu elu."
Teraapia, hingehoid ja muu selline on väga tähtsad.
Need on head asjad, mis aitavad meid selles,
et segadust tekitavas olukorras võime koos kellegi teisega
analüüsida meie tundeid ja mõtteid
ning leida neid, mis on kasulikud ja mis ehitavad üles
ning mis on päriselt tõesed mu elus.
See, mida Piibel ütleb, on tõeliselt võimas:
"Tõde teeb meid vabaks."
Võime kasutada Piiblit - Jumala Sõna, teraapiavahendina.
Päriselt ka. Me võime seda kasutada ja seda on ka väga oluline teha.
Paljud meist on ju üsna haavunud.
Peame võtma tekstimarkeri ja hakkama kasvõi Psalmidest pihta.
Hakkame siit alla joonima, sest see on elav Sõna.
Issand tahab päriselt rääkida meile oma Sõna kaudu.
Kui lugema hakkame, leiame siit palju asju,
mida me üldse ei mõista ja millest me midagi aru ei saa.
Mõni asi võib tunduda süüdistavana ja tekitada halba meeleolu.
Palume esmalt, et Issand oleks meiega koos
ja aitaks meid selles. - "Räägi minuga!"
"Räägi oma Sõna läbi ja aita mind!"
Kui siis kerkib esile mõni sõnum, mis mõjutab mind positiivselt -
mõjub armastusega, sest Jumal on armastus;
kui miski toob minusse rõõmu ja armastust,
siis tõmban sellele joone alla.
Ma tõmban sellele joone alla ja loen jälle edasi.
Kui tuleb järgmine koht ja ma mõistan, et Ta on minuga ja ma polegi üksi,
siis joonin ka selle koha alla.
Nii muudkui jätkamegi, joonime ja joonime.
Märgime ära need sõnumid, mis ehitavad meid üles,
mis meid lohutavad ja milles on kogu aeg armastuse hääl.
Niimoodi me sisemus muutub. Tasapisi, aga üha rohkem ja rohkem.
See võib tunduda liiga lihtsana.
Suurem osa meist on kunagi kuulnud,
et pastorid soovitavad lugeda Jumala Sõna,
palvetada ja käia koguduses, kuulata ikka ülistusmuusikat
ja vältida negatiivseid asju.
See on fakt, et nii see ongi.
Mitte sellepärast, et me peame või et keegi meid selleks sunnib.
See on lihtsalt tervislik.
Seepärast loengi iga päev Jumala Sõna.
Sellepärast ma kuulan ülistusmusikat.
Mõnikord kuulates jääb mõni laul mu sisse helisema
ja on imetore, kui see muusika kõlab minus kogu päeva.
Piibel ütleb, et nii see võib ja peakski olema.
Ma kuulan häid jutluseid.
Internett on täis pahna, aga see on ka täis häid asju.
Kunagi varem pole ühelgi põlvkonnal enne meid
olnud sellist võimalust,
et noppida, kust tahes maanukast häid jutluseid
kuulata ning vaadata neid internetis.
Õpetust on kuitahes palju ja täiesti tasuta.
Ma vajan seda toitu igal päeval.
Märkan, et kui söön head toitu nagu Jeesus tõepoolest ütles,
et me ei ela üksnes veest ja leivast,
vaid igast sõnast, mis lähtub Jumala suust,
siis see toidab mu vaimu.
Kui kuulan häid jutuluseid, siis ma märkan lihtsalt,
kuidas mu vaim tõuseb, mu usk kasvab ja ma saan toidetud.
Siis ma jaksan hoopis teisel viisil.
Peame seega esmalt juurduma tõe sisse.
Teiseks jälgime, mida me loeme ja mida me kuulame ning vaatame.
Kui me seda jälgime,
laskmata oma ustel olla avatud mis iganes pahnale,
siis me tunneme end paremini ja me saame tugevamateks.
Jeesus ütles: "Mina olen Eluleib.
Mina olen see leib, mis tuleb alla Taevast
ja annab maailmale elu."
Tema on see, kes annab meile elu.
Ta on see leib. Sööge seda.
"Kui te seda ei söö minu liha..."
Ta ütles, et peame Teda sööma.
See on just see, et toitume Tema Sõnast.
Me sööme seda, uurime seda ja õpime Teda Sõna kaudu tundma.
See on eluleib ja see toob meile elu.
See on tõeliselt julgustav, sest näeme seda Jeesuse enda elus.
Ma ei mäleta täpset aadressi, aga Luuka evangeeliumis öeldakse,
kuidas kogu rahvas tungles Jeesuse ümber,
sest kõik soovisid terveneda haigustest
ja kuulata Tema sõnumit.
Aga siis öeldakse seal ka,
et Jeesus läks eemale üksildasse paika palvetama.
Ka Jeesus vajas aega, et olla Isaga kahekesi.
Olla Isa läheduses ja kuulata Isa häält.
Saada julgustust, tuge ja lohutust. Kõike, mida Ta iganes igatseski.
Me peame mõistma, et Ta tegi seda, kuna vajas seda.
Mitte seetõttu, et päikese asukoha järgi oli palveaeg;
et oli kohustus minna palvetama.
Ta tõmbus eemale, sest Ta vajas Isa ja Isa lähedust.
Igaüks meist on loodud sõltuvaks armastusest.
Sõltuvaks Jumalast.
Me võime Teda vajada. Ta igatseb seda lähedust.
See lähedus toidab meid.
Kui olukorrad on üle võimete keerulised
ja sa ei jaksa enam isegi Jumala Sõna lugeda,
siis võid minna Jumala juurde ja öelda: "Isa, siin ma olen.
Ma lihtsalt vajan Sind just praegu, ma ei jaksa enam.
Aitäh, et oled minuga."
Pane uks enda järel kinni.
"Nüüd olen ma siin. Tänu, Issand, et Sa aitad mind!"
Me tohime vajada Teda ja peame toitma end Temaga.
Siis saame ka tugevamaks.
Ka Jeesus oli Ketsemani aias kõige raskemal eluhetkel
ja toetus Jumalale palves.
Palve polnud Ta jaoks lihtsalt sõnad.
See polnud mingi palvemooduli kordamine.
See oli Jumala palge otsimine, Isaga ühenduses olemine.
See andis Talle jõudu. Me kõik vajame seda.
Nüüd kolmandast asjast, mis on mind aidanud.
Võitlus on vahel päris äge.
Piibli sõnul oleme me vaimulikus sõjas.
Kirjas Galaatlastele 5:16 öeldakse:
"Käige Vaimus, siis te ei täida lihalikke himusid."
Kas pole põnev?
Kuna oleme võitluses erinevate asjadega,
on lihtne lihalikus loomuses reageerida.
Kui meid süüdistatakse, on lihtne vastu süüdistada.
On lihtne lüüa vastu.
On lihtne tegutseda oma isikust ja inimlikust loomusest lähtuvalt.
Kui hirmud tulevad, võtame need lihtsalt vastu
ja püüame end šokolaaditahvliga lohutada.
Või kohviga. See aitab ka.
Ma tahaksin aga öelda midagi head.
Püsi Jumala Vaimus, siis püsib hing sees.
Mida see Jumala Vaimus püsimine tähendab?
Piibel räägib Vaimus käimisest.
Mis see veel on? - Just. Mis see veel on?
Jeesuse lähedal püsimine on lihtne, kui istud oma palvekambris.
See on tõsi.
Või minnes kogudusse või kirikusse, kus on imeline rahu ja pühadus.
Tunneme sealses atmosfääris, et oleme kaitstud
ja tunneme, et Issand on seal koos minuga.
Kui ma istun oma palvekambris ja mitte keegi ei tülita mind
ja keegi ei ole mu peale vihane ning ma olen täiesti üksinda kodus,
siis on väga lihtne püsida vaimuliku ja heana.
Aga mis saab siis, kui tõusen sealt palvetamast?
Mis siis, kui lähen näiteks kooli või lasteaeda ja kohtun inimestega
ja hakkab igasuguseid asju juhtuma?
Keegi võib olla halvas tujus
või mõni laps võib oksendada põrandale.
Keegi aga ei tee midagi ja mina pean seda koristama.
Kohal pole ühtegi koristajat ja ma pean oma ülesanded jätma
ning hakkama hoopis koristama nii lasteaia kui kooli ruume.
Või siis helistab keegi ja...
Kuidas ma seda talun? Kas peangi täiesti eralduma?
Jääma eemale kõigist sellistest väljakutsetest?
Minema kõik kloostrisse? Kas peaks nii tegema? - Ei.
Jeesus ei ütle, et peaksime tõmbuma eemale maailmast.
Jeesus on öelnud, et Ta on läkitanud meid maailma.
Ta läkitab meid huntidegi keskele. - Nagu lambaid huntide keskele.
Õnneks Ta ise küll palvetab, et Issand meid kaitseks.
Ja seda Ta ka teeb.
Vaimus käimine on olnud minu jaoks üheks küsimuseks.
Olen mõelnud, mida see tähendab?
Olen seda püüdnud treenida.
Mõtlesin, kas see tähendab Piiblis mainitud lakkamatut palvet?
Äkki pean kogu aeg palvetama?
Mäletan, kuidas seda katsetasin ja kogu aeg keeltes palvetasin.
Palvetasin keset argipäeva kogu aeg vaikselt oma mõtteis.
Aga see muutus väga keeruliseks.
Või kui see ka alati raske polnud,
oli keeruline teiste inimestega suhtelmisele keskenduda
ja loomulikult kohal olla, kui pidevalt keeltes palvetasin.
Vaimus ja keeltega palvetamine muidugi aitab,
aga mina ei jaksanud seda küll kogu aeg teha.
Vahel tundus, et tuleb ka muule keskenduda.
Tööd tehes ju peab.
Siis mõtlesin, kas see tähendab, et hoian kogu aeg pilgu Kristusel?
Mõtlesin kogu aeg ainult Jeesuse peale.
"Jeesus, Jeesus, tänu Jeesus..." On imeline mõelda Jeesusele.
Pidin siiski suhtlema lastega, õpetama bioloogiat ja muud
ning ma ei saanud kogu aeg mõelda ainult Jeesusele.
Mu mõtted uitasid kogu aeg Jeesusele ja see on mõistagi hea asi,
aga ka see polnud see.
See peab tähendama midagi muud.
Piiblis öeldakse kirjas Galaatlastele 5:18
"Kui aga Vaim juhib teid, siis te ei ole Seaduse all."
Ja salmis 24 öeldakse veel:
"Jeesuse Kristuse omad on lihaliku loomuse risti löönud
koos kirgede ja himudega."
Ma seostasin seda ristimisega.
Arvasin, et liha risti löömine on lihtsalt seletatav sellega,
et kui mind ristitakse, siis mu liha sureb Kristusega
ja ma tõusen üles täiesti uue loduna.
Minust saab imeline "Vaimu inimene" ja lihaliku loomuse mõju kaob.
Mäletan ristimisel käimist ja seda kogemust.
See oli suurepärane kogemus.
Hõljusin sel päeval pooleldi Taevas.
Aga siis tuli jälle argipäev.
Lihalik loomus on meis siiski nii kaua, kui me siin maa peal oleme.
See on meis.
Pääseme sellest, kui saame uue ülestõusmisihu,
aga nii kaua, kui maa peal oleme, on see meie osa.
Vaimus käimine ja lihasuretamine peab tähendama seega midagi muud,
kui seda, et see silmapilkselt käib.
See ei toimi nii.
Mõtlesin selle üle, mida Vaimus käimine tähendab?
Ja just sel sügisel sain ma oma arust selle kohta uue ilmutuse,
kui selle üle palvetasin ja mõtlesin, mida see tähendab.
Ma ei saanud mingit sõnumit või ilmutust Jumalalt.
Mõtlesin lihtsalt proovida olla vaimulikult avatud
ja elada ülevalt tulevast, mitte iseenesest lähtudes.
Elan kogu aeg Tema kaudu.
Taevas on meie kohal kogu aeg avatud.
Jeesus on meile avanud Taeva, Püha Vaim on meie sees
ja ma mõtlesin, mis oleks, kui elaksingi Temast lähtudes?
Mitte enam iseenesest lähtudes, vaid ülevalt tulevast lähtudes.
Oleksin lihtsalt avatud ja paneksin antenni tööle.
Sa lihtsalt pisut avad ennast.
Mitte nii, et olen täis Püha Vaimu ja kogu aeg justkui segamini.
Mitte midagi sellist.
Lihtsalt hoian vaimu avatuna.
Märkasin, et see toimib.
Ma elan ülevalt tuleva kaudu, mitte all oleva kaudu.
Eriti siis, kui tuli ette keerulisi olukordi,
siis ma keskendusin sellele.
"Issand, Sa oled siin, ma elan Sinust lähtudes.
Ma ei ela alt ega enesest tulevast, vaid Sinult tuleva kaudu.
Ma olen Sulle avatud."
Märkasin, et see toimib.
Nõnda Vaimus käies,
ei saa lihalik loomus minust kinni hakata.
Nooled, mis mu suunas lendavad, kui keegi on veidi ärritunud
ja keegi on väsinud ja teeb vahel halba nalja
või keegi ütleb halvasti,
need ei haava mind enam.
Kuna sa oled Vaimule avatud ja Vaim peatab selle rünnaku.
Sa võid häälestuda sellele keerulise olukorra hetkel,
muul ajal sellele kogu aeg mõtlematagi.
Aga näiteks just mõne keerulise telefonikõne ajal
avada ennast Vaimule, mis toob kaasa erilise rahu.
Ka mina olen seda veidi harjutanud.
Selle asemel, et ägestuda,
kui keegi on teisel pool telefonitoru ärritunud
ja tavaliselt ma ärrituksin samuti
soovides koheselt väljendada oma arvamust ja seisukohta,
siis selle asmel ma avan end Vaimule ja olukorda laskub selline rahu,
et ma ei peagi kohe midagi ütlema,
vaid lihtsalt kuulan veel edasi ja see olukord muutub.
Ka sina oled seda proovinud?
Ma olen proovinud, aga pole veel saanud täit võitu.
Mõne võidu oled ehk ikka ju saanud?
Olen just sellistes telefonivestlustes võite saanud.
Nii tehes on need tõesti läinud palju paremini.
Ka mina märkasin, et ma ei olnud sellega harjunud.
See on harjutamise küsimus.
See pole tegelikult üldse nii raske,
aga muidugi ei tule oskus vaid esimesel korral proovimisest.
Mind see aitas, olles aidanud just argipäevas.
See aitas püsida pinnal.
Üks pastor ütles hästi,
et me ei saa alati mõjutada meid ümbritsevaid olukordi.
Olukorrad ei ole alati kerged.
Need võivad mõnikord olla üpriski konfliktsed ja rasked.
Me ei saa alati mõjutada sedagi, mis meid ründab -
hirmud, mured ja vaevad ja ka rasked olukorrad,
aga me võime mõjutada seda, kas need pääsevad me sisse või mitte.
Võime mõjutada seda, kas need pääsevad me sisse või mitte.
Sellest Piibel just räägibki, et meil on vaimulik sõda käimas.
Jumal tahab, et me kõike teinuna püsiksime püsti.
See ei tähenda seda, et kogu aeg on täiuslikud olukorrad,
aga me võime kontrollida seda, mis pääseb meie sisse.
Selles aitavadki need asjad, mida oleme nüüd käsitlenud.
Esmalt see, et teame, mis on tõde.
Vale ei pääse meisse, sest me mõistame, et see on vale.
Teisalt aitab see,
et me ei vaata kogu aeg ega kuula kogu aeg igasugust saasta,
sest kui seda saab liiast, siis seda ongi liiga palju.
Kolmandaks siis see, et me käime Vaimus, mitte lihas.
Käime kogu aeg Vaimus.
Olen märganud, et kui ma püsin avatuna
ja elan Issandast ning ülevalt tulevast lähtuvalt -
elan Jeesuse ja Püha Vaimu kaudu,
siis olen ka erineval moel julge.
Ma julgen hirmu tundmata rääkida inimestele Jeesusest,
ma jagan evangeeliumi kartmata,
sest ma ei mõtle enam, kuidas nad minusse suhtuvad,
mida nad mõtlevad ja mida nad selle peal ütlevad.
Ma ei ela enam iseenesest tulenevast,
vaid ma elan Temast lähtuvast.
Ma lihtsalt räägin.
Kummaline on see,
et meil ei ole enam Joy'ga sama palju jututeemasid kui varem.
Varem olid meil kogu aeg teemadeks me mured.
Aga kui käime Vaimus, siis millest me räägime?
Sellest, kui hea on Jeesus.
"Käige Vaimus, siis te ei täida lihalikke himusid."
"Aga Vaimu vili on armastus, rõõm, rahu, pikk meel, lahkus, headus,
ustavus, tasadus, enesevalitsus."
Kui me elame Vaimus, siis käigem ka Vaimus!
Seda me nüüd harjutame, kui läheme sellesse nädalasse.
Tahan esitada meile kõigile ja ka mulle enesele väljakutse:
harjutagem seda!
Jumal ei taha,
et kogeksid Ta ligiolu vaid oma palvekambris või koguduses.
Hoopis seda, et võiksime kogu aeg elada Temast lähtudes.
Siis on argipäev kergem nii kodus kui ka töökohal.
See on ka palju õnnistatum.
Tänu, Taevane Isa, et saame palvetada,
et Sa aitad meid igat ühte käia Vaimus
ja just argipäeva keskel suretada lihalikke tegusid ja himusid,
et võiksime tõesti elada Sinust tulenevast lähtuvalt.
Aita meid kõiki elada 24/7 Sinust tulenevast lähtuvalt.
Püha Vaim, kinnita meid kõiki,
et võiksime käia Sinus ja Sinu ligiolus.
Tänu, et Sa võiad ja julgustad meid
ja tänu, Issand, et võime Sinult kogu aeg vastu võtta
ning elada Sinult tulenevast, sest Taevas on avatud kogu aeg.
Tänu, Issand, et Sa õnnistad meid kõiki
Jeesuse nimel, aamen.
Aamen.
See on tohutult imeline asi, et meil on selline telekanal,
kus saame rääkida Jumalast ja Jeesusest
ja elust täiesti vabalt.
Kas see võib üldse tõde olla,
et Soomes on selline telekanal, mis on nähtav kogu Soomemaal,
mis on nähtav Rootsis ja mis on nähtav Eestis?
Seda hakatakse näitama nüüd ka Venemaal
ja me saame vabalt rääkida, kuulutada evangeeliumi
ja kuulutada Jeesusest, Jumalast. See on imeline eesõigus.
On vägev, et me kõik võime olla sellega kaasas.
See on meie ühine töö, see on meie ühine kutsumus.
See pole ühe või kahe koguduse teema,
see pole ainult Martti ja Mirja Ojarese isiklik leiutis.
See on meie, kristlaste, ühine telekanal ja teletöö.
TV7 saadab eetrisse erinevaid saateid,
mis sobivad erinevatele kristlastele.
Seetõttu on tohutult imeline, et võime teha seda üksmeeles,
kuigi me oleme erinevad.
Olgem osalised ehitamas seda tööd üles!
Kui ka sina soovid toetada seda tööd,
võid helistada TV7 annetustelefoninumbrile.
Selle kõnega numbrile 900 1777 annetad Eestis 7 eurot.
Võid kasutada ka kontonumbreid, mida näed peatselt teleriekraanil.
Ole tõesti õnnistatud! Jeesuse nimel, aamen.
TV7 annetustelefon: 900 1777 (7 eur) TV7 arvelduskontod Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin