JUMAL KÕNELEB
Tere jälle!
Tahame kohe alguses tänada kõiki tagasiside andjaid
ja eriti eestpalvesoovide saatjaid.
On tõeline au ja rõõm teenida teid palvetades teie eest.
On ka imeline näha, et Jumal vastab.
Jumal kõneleb ja vastab.
Paljudes eestpalvesoovides on kirjas vajadus tervenemise järele.
Seetõttu jätkame ka täna sel teemal rääkimist,
mis on mitmete jaoks väga oluline.
Aga tõesti suur tänu tagasiside ja palvesoovide eest.
Tervenemine on mõnikord keeruline asi.
Oleme saanud näha palju imesid
ja eriti viimasel ajal just selles valdkonnas,
kus võitlus võib olla vahel väga tugev.
Aga Jumal on veel suurem, kui kõik võitlused ja raskused.
Kas pole nii, Joy?
Minuga on toimunud tohutu ime. - Räägi sellest imest! Palun.
Iga kord, kui ime juhtub, on seda ikka raske uskuda.
Kas see võib tõesti olla tõsi?
Keegi pole sellest teadnud,
aga olen viimase aasta jooksul võidelnud päris tõsiste sümptomitega.
Sain eelmisel sügisel, veidi enne jõule teada,
et meie suguvõsas on pärilik haigus, millega kaasnevad kopsuprobleemid,
mis muutuvad aastatega hullemaks.
Mul olid kopsuprobleemid 18-aastasena.
Sel põhjusel on ka mu kopse opereeritud.
Teadsin kohe, et mul on nüüd see sama asi.
Käisin arsti juures ja arst vaatas mu kopse.
Tehti mingid puhumistestid ja igasugused muud testid
ja võeti analüüsid,
mispeale arst kinnitas,
et mul on kopsudes nõrgad kohad, mis on nii kehva väljanägemisega,
et kopsu võivad tekkida augud ja siis on asjaga kiire.
Raskuste tõstmine keelati ära
ja mulle anti saatekiri kopsukirurgiasse pöördumiseks,
juhul, kui midagi juhtub.
Sest siis tuleb kiirustada.
Ütles umbes nii, et küllap peatselt kohtume.
Tere tulemast operatsioonile!
Ja meie kuulutame tervenemist ja oleme näinud palju imesid.
Need asjad on keerulised.
Hakkasin tegema seda, mida ma alati teen.
Ma panustan Jumala Sõnasse, sest usk tuleb kuulmisest
ja kuulmine Kristuse Sõna kaudu.
Lugesin läbi kõik raamatud, mis ma tervenemise teemal kätte sain.
Kuulasin kõiki jutlusi, mida Youtube'st leidsin.
Paari kuu pärast oli meil kolimine ja me tõstsime raskusi.
Ja ma tundsin, et midagi juhtus.
Läksin esmalt palvetama, otsides Issandat mitu tundi.
Ja see tunne lahkus. Valu ja sümptomid kadusid.
See oli kadunud paar päeva ja siis tuli uuesti tagasi.
Läksin jälle palvetama ja keskendusin uuesti Jumala Sõnale.
Olin palvekambris oma Issandaga ja see kadus uuesti.
Paari päeva pärast tuli see ikka tagasi.
Tean, et mitmed on kogenud seda sama.
Oled koosolekul, palvetatakse ja on imeline Jumala ligiolu.
Saad täiesti terveks, aga haigus tuleb tagasi.
Võitlesin selle asjaga päris mitu kuud.
See läks ära ja tuli jälle tagasi. Läks ja tuli.
Muidugi võtsin endale aja arstivisiidile.
Peame olema vastutustundlikud, sest ka arstid saavad meid aidata.
Palusin ka sinu abi, et seisaksid koos minuga palves.
Sa hakkasid paastuma ja paastusid nädal aega.
Paastusid magusast ja televiisori vaatamisest.
Sel ajal ei olnud mul mingeid sümptome.
Mitte ühtegi.
Aga kui sina enam ei jaksanud, tulid sümptomid jälle tagasi.
Viimasel nädalal enne arsti juurde minekut
palusin sind, et tühistaksime kõik meie kohustused
ja seisaksime selle asja pärast palves.
Teadsin, et kopsuoperatsioon on päris tõsine asi.
Meil on kogu aeg palju tööd ja kohutavalt palju on tegemisi.
Neie sõprade imelised pulmad olid tulekul
ja ma ütlesin Issandale, et ma ei taha operatsiooni.
"Ma tean, et Sina võid selle korda teha!
Sa võid teha operatsiooni või mida iganes on vaja teha."
Sa palvetasid ja me palvetasime üheskoos.
Selle nädala jooksul lugesin ikka jälle Jesaja 53:4-5 imelist kirjakohta,
milles öeldakse,
"Ent tõeliselt võttis ta enese peale meie haigused
ja kandis meie valusid.
Meie aga pidasime teda vigaseks, Jumalast nuhelduks ja vaevatuks.
Ent teda haavati meie üleastumiste pärast,
löödi meie süütegude tõttu.
Karistus oli tema peal, et meil oleks rahu,
ja tema vermete läbi on meile tervis tulnud."
Kerkisid küsimused: "Kuidas nii võib öelda?
Issand, mida Sa sellega mõtled, et oled selle juba ära kandnud?
Mis mõttes ma olen saanud terveks Sinu haavade ja vermete kaudu?
Samal ajal on mul ju need sümptomid.
Issand, mida see tähendab? Ava see Sõna mulle!"
Kogu selle võitluse ajal ma ju teadsin,
et Jeesus on kandnud minu ja me kõigi haigused.
Ma ju tean, et Ta kannatas ka ihulikult Kolgata ristil.
Samal ajal, kui vaatan seda ja rõõmustan selle üle
ja meenutan, et Jeesuse haavade kaudu olen terve,
täidab see sõnum mu sisemuse ja ma olen Temaga täidetud,
samal ajal ma kogu aeg jälgin oma sümptomeid:
kas need on juba kadunud või mitte, kas ma olen terve või ei ole?
Olen kogu aeg ikka kahevahel. Vaatan Jeesust ja jälgin sümptome.
Jakoobuse kirjas öeldakse, et kaksipidine inimene
"ärgu ometi arvaku, et ta midagi saab Issandalt"
Me ei peaks olema kakspidised, aga kuidas on see võimalik?
Eriti kui sul on sümptomid. - See on väga raske.
Mõtlesin, et nii ei lähe. Ma olen seda lugenud ja uurinud.
Ma olen uurinud kogu Piiblit, olen uurinud Jeesuse elu,
ma tean, et Ta on Jehovah Rapha - ma tean, et Ta on me tervendaja.
Ma ei jaksa rohkem jälgida neid sümptome.
Ma lihtsalt ei jaksa enam.
Tema haavade kaudu olen ma terveks saanud
ja sellega olgu asi ühel pool.
Vahet pole, mis tunne mul on.
Ma lähen nüüd arsti juurde,
kuid Tema on kandnud mu haigused ja pole vahet, mida ma tunnen.
Sümptomid olid minuga kogu tee, kui haiglasse sõitsin.
Mu südames oli aga rahu, et Jeesus on kandnud mu haigused.
Nii see on. Kui Ta nii ütleb, siis Ta ka on need kandnud.
Läksin röntgenisse, kus tehti vajalikud pildid.
Tehti erinevaid puhumisteste ja hingamisteste ja muud.
Peale seda pääsesin kohe arsti vastuvõtule.
Mõtlesin, et ilmselt ootab mind ees operatsioon.
Kui aga arsti juurde läksin, vaatas ta esmalt röntgenipilte
ja oli veidi hämmingus ilmega.
"Need uued röntgenipildid on vist tehtud teise masinaga?
Need on palju selgemad.
Eelmise aasta pildid on tehtud inglise masinaga
ja selle aasta omad Ameerika aparaadiga.
See on palju parem pilt ja kopsus on kõik selgelt nähtav."
Siis ütles ta, et pilt on muidu ka palju parem.
"Kui ma oleksin tavaline röntgeniarst,
ei näeks ma neis kopsudes mingeid vigu.
Pean kohe vaatama neid eelmise aasta pilte."
Ta vaatas eelmise aasta pilte, kus oli mitmeid plekke näha.
"Võib-olla on nüüd veel midagi, aga asi on tunduvalt paranenud."
Ta vaatas ka muid analüüse ja kuidas õhk kopsudes liigub
ja kui kopsus oleks olnud auk, oleks see ka neis testides näha.
Ka muud testid olid paremad kui eelmise aasta omad.
See on läinud paremas suunas.
Ta ütles millegi kohta, et see on üle 100%.
Ma ei tea, mida see tähendas,
aga isegi päris tervel inimesel
oleks olnud raske saada nii häid tulemusi.
Ja ma küsisin temalt: "Olete te ikka päris kindel?
Vaadake nüüd veel kord, kas seal ei ole ühtki auku?"
Ta ütles, et tõesti pole.
"Kui oleks auk, oleks see selgelt näha
ja sa poleks suutnud hingata ning teha neid puhumisteste nii.
Nii röntgenipildilt kui puhumistestidelt on näha,
et su kopsud on paremas seisukorras kui need olid eelmisel aastal."
See on selline probleem, mida peab pidevalt jälgima.
See on asi, mis läheb hullemaks.
See mõjub nii, et iga aastaga läheb hullemaks.
Juba see on võimatu, et need on läinud paremaks.
See on tohutu ime.
Ta ütles, et ma ei pea minema tagasi enne 3 aastat.
Pole vaja arstide vahet joosta, sest need kopsud on nii korras.
Sain koju kaasa paberi, millele oli kirjutatud,
et kopsud on paranenud ja ma olen paremas seisus
ning et kopsupildilt on vaevu märgata, et on üldse olnud probleeme.
See on tohutu ime, et Issand tervendas mu kopsud.
Tõepoolest.
Kuida see on võimalik?
Läks täpselt nii nagu palvetasime.
Palusime, et teisel visiidil poleks enam midagi näha.
Imeline oli ka see, et sinna jäid ka sümptomid.
Kui ma koju sõitsin, ei olnud mul mingeid sümptomeid.
Järgmisel päeval olid me sõprade pulmad.
Tantsisime seal diskot ja laulsime pulmalaule.
Oli tõesti tore olla koos endiste kursusekaaslastega.
Mul ei olnud enam mingeid sümptome.
See näitab ühte asja - ei tohi alla anda!
Ei tohi loobuda ja alla anda, kuigi see pole alati nii lihtne.
Issand on koos meiega koguaeg ja Tema Sõna peab ikkagi paika.
Kui Ta on lubanud meid aidata, siis Ta ka aitab meid.
Ja kuigi me satume sellistesse keerulistesse olukordadesse,
kus asjad ei olegi nii lihtsad ega lähe alati nii nagu me tahaks,
ei tohi ikkagi alla anda!
Jeesus on sama eile, täna ja igavesti.
See on nii julgustav tunnistus ja lausa mustvalgel kirjas.
See pole lihtsalt meie usk.
Meil on kodus paberid,
kus on kirjas, et su kopsud on tervemad
ja juba see on meditsiinilises mõistes võimatu.
Julgustav on see,
et kõigile sümptomitele vaatamata pidas Jumala Sõna paika.
Sõna on mõju avaldanud.
Oled olnud Issanda ligiolus, oled lugenud ja rääkinud Jumala Sõna
ja see on kogu aeg mõju avaldanud.
Piibel lubab, et see on ravimiks kogu meie ihule.
See on tohutult julgustav ja loodetavasti julgustab kõiki,
kes võitlevad samade sümptomitega, krooniliste ja pärilike haigustega.
Olgu see julgustuseks kõigile, et Jumal tõesti on meie tervendaja.
Me võime loota Tema peale eriti neis olukordades,
kus arstiteadus ei saa meid aidata.
Just siis vajame me usku.
Usku on vaja just siis, kui arstid on endast parima andnud
ja ütlevad, et rohkem ei saa midagi teha.
Õnneks on meil siis Jumal, kelle peale võime loota.
Arstiteadus on küll osav, aga nad ei suuda alati aidata.
Jumal aga suudab alati aidata. Halleluuja!
Täna jätkame samal teemal.
Läheme täna Ketsemani aeda.
Oleme juba mitmes saates rääkinud paasapühadel toimunust.
Sellest, mida Jeesus meie eest tegi, ihulikult kannatades.
Oleme süvenenud Jesaja raamatu 53. peatükki
ja sellesse, kuidas Ta kandis meie haigusi.
Jeesus oli Ketsemani aias Isaga enne, kui see kõik juhtus.
Just enne seda kohutavat paasapüha ja enne Tema kannatamist,
läks Ta sinna aeda palvetama.
Ta ütles oma jüngritele:
"Tulge koos minuga ja palvetage minuga koos."
Luuka evangeeliumis 22:44 öeldakse nii:
"Ja raskesti heideldes palvetas ta veelgi pingsamalt,
ja ta higi muutus nagu maha tilkuvateks verepiiskadeks."
Siin situatsioonis on Jeesus Inimese Poeg.
Ta on inimesena siin maa peal, kuigi Ta on Jumal.
Kui Ta tuli siia maa peale, elas Ta siin inimesena.
Ta teadis, mida Ta peab kannatama.
Ta on selles olukorras inimesena
ja Ta tunneb kõiki neid inimlikke tundeid.
Kogu seda inimlikku ahastust viisil: "Kuidas ma suudan seda taluda?
Kuidas ma jaksan ja kuidas ma suudan selle läbi teha?"
Ta ütleb: Minu Isa,
kui see on võimalik, siis möödugu see karikas minust!
Ometi ärgu sündigu nõnda nagu mina tahan,
vaid nii nagu sina!”
Kui ta on palvetanud ja ööst saab hommik,
Ta tõuseb ning sõdurid tulevad ja vahistavad Ta.
See on minu jaoks nii liigutav,
et isegi sel hetkel, kui sõdurid tulevad ja jüngrid püüavad Teda kaitsta,
nii et üks jüngreist raiub ühe sõduri kõrva maha,
isegi sel hetkel Jeesus tervendab.
See on kirjas Luuka evangeeliumis 22:50-51
"Ja üks neist lõigi ülempreestri sulast ning raius ära tema parema kõrva.
Aga Jeesus kostis: Jätke see!” (Kannatage veel ka see ära.)
Ja ta puudutas tema kõrva ja tegi ta terveks."
Jeesus tervendab isegi oma viimastel eluhetkedel
ja pealegi veel oma vaenlase kõrva.
Kui see kõik sünnib, siis jüngrid ei mõista seda.
Jüngrid ei mõista, kuidas see on võimalik?
"Meie Messias pidi ju selle maailma päästma!
Tema tuli meid ju aitama!
Kuidas on võimalik, et toimub midagi nii jubedat?
Ta vahistatakse ja mõistetakse hukka
ning see kõik on üks kohutav läbikukkumine.
Miks Jumala Pojaga sünnib midagi sellist?"
Keegi ei mõista seda.
Liigutav on ka see, et Piibli sõnul annab Jeesus ise oma hinge.
Ta oleks võinud end kaitsta.
Ta ütleb Peetrusele, et Ta võiks kutsuda inglid appi.
Ta poleks pidanud kannatama, aga Ta andis ennast vabatahtlikult.
Ta tegi seda meie eest, aga nõustus sellega sellegipoolest.
Kui Teda tuldi kinni võtma, küsis Ta: "Keda te otsite?"
Nad vastasid: "Jeesust naatsaretlast."
Ta ütlea: "Mina olengi see!"
Selle ühe lause peale langevad kõik maha.
Ta annab end ikkagi nende kätte.
Kui Ta on kinni võetud ja Tema üle on kohut mõistetud,
viiakse Ta piitsutada.
Kui Teda piitsutatakse ja Ta kannatamine algab,
lüüakse Tema ihusse haavad, mille kaudu me oleme tervenenud.
Mul on täna jälle kaasas mõned rekvisiidid.
Need on naelad.
Võime mõelda, et need naelad on nagu meie haigused ja valud.
Igaüks meist teab, et haigus on nagu nael.
See on nagu nael meie ihus, mis torgib ja teeb haiget.
Seda on kogu aeg tunda. See kogu aeg hävitab midagi.
Haiguse ülesanne on kogu aeg meie ihudes midagi hävitada.
Paljud meist on kandnud selliseid võib-olla aastaid.
Pikka, pikka aega ning kannatus on pidev.
Me ei pääse sellest ja me ei tea, mida teha.
Erinevad inimesed palvetavad meie eest,
aga ikkagi me kanname ja kanname neid naelu
ja need on kogu aeg meie sees, aastast aastasse.
Jeesus on nagu magnet.
Jeesus tuleb. Jumal tuleb alla - siis meie maa peale inimese kujul
ja Ta võtab enese peale meie kannatused.
Ta kannatab Kolgata ristil, Ta kannatab, kui Teda pekstakse.
Jesaja raamat 52:14 ütleb, et Ta oli nii vaevatud ja rikutud,
et Ta polnud enam välimuselt isegi inimese sarnane.
See ei olnud mingi väike kannatus. See oli tolle aja hullem piinamine.
Ristisurm.
Kui need naelad Temasse lüüakse, siis need lüüakse otse Ta lihasse.
Sageli mõtleme või paljud võivad mõelda,
et Jumal saadab meile neid haigusi;
et Ta on need meisse löönud.
Tõde on aga see, et Ta tuli ise alla siia maa peale.
Ta ise tuli, saates oma Poja ja Ta tuli nii ise Jeesuses
ning kandis neid ise meie pärast.
Kuna me teame, et Ta tuli ja võttis need meie pärast kanda,
siis ei saa me enam kunagi öelda, et Ta saadab meile haigusi.
See on see põhjus ja alus, millepärast Jesaja ütleb,
et Tema võttis enese peale meie haigused
ja kandis meie valud.
Me võime olla tervendatud Tema haavade kaudu.
Palvetame nüüd.
Tänu Issand, selle eest, mida oled meie pärast teinud.
Issand me kiidame ja ülistame Sind selle eest,
et Sa tõesti kandsid meie haigused.
Issand täname Sind, et ka praegusel hetkel
võib igaüks, kes on haige tulla koos meiega Sinu palge ette.
Tahame Sind tänada,
et Su tahe on alati puudutada ja tervendada.
Tänu, Issand, et Sa paned praegu oma käed iga haige peale
ja tervis võib voolata vabalt igaühe ihusse just praegu,
Jeesuse nimel.
Tänu, Issand, et võime julgelt käskida kõikidel haigustel lahkuda
just praegu, Jeesuse nimel.
Jeesuse nimel täiesti ja üleni!
Tänu, Issand, et Su tervis saab täita me ihud üleni -
pealaest kuni jalatallani.
Issand, me täname Sind
täieliku tervise ja paranemise eest igaühe ihudes täna,
Jeesuse nimel, aamen.
Aamen.
Täname teid tagasiside, palvesoovide- ja vastuste eest.
Meie maal on nüüd saagikoristuse aeg,
kus kogutakse viljavihkusid.
Me ei ole kõik põllumehed,
aga võime osaleda suurel saagikoristusel
mis käib TV7 kaudu.
TV7 kannab suurt saaki ja on nagu kombain.
Inimesed saavad päästetud, aidatud ja tervendatud. Imeline!
Sina võid olla üks selle kombaini juhtidest.
Võid teha annetuse, helistades numbrile 900 1777
Kõne hind on Eestis 7 eurot.
Võid kasutada ka TV7 kontonumbreid, mida näed peagi teleriekraanil.
Kui soovid lisainfot meie töö kohta,
võid külastada kodulehekülge: www.kristillinenkoulu.org
Sealt võib tellida ka minu kirjutatud raamatuid.
Nüüd on ilmunud ka kolmas osa,
mis räägib sellest, kuidas Jumal meid näeb.
Jumal ei näe meid viletsate patuste luuseritena,
vaid me oleme Tema armsad lapsed.
Kui sul on raskusi minapildiga, soovitan soojalt seda raamatut.
See aitab sul näha ennast nii nagu Jumal sind näeb.
Ole õnnistatud ja tea, et Issand on koos Sinuga!
Ta on ka sinu tervendaja nagu Piibel seda tõotab.
Ole õnnistatud!
TV7 annetustelefon: 900 1777 (7 eur) Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin