JUMAL KÕNELEB
Tere jälle!
Jumala headus meie ja kõikide inimeste vastu, on imeline.
Ta tõesti tahab,
et sina ja mina Tema armsate lastena elaksime vabadena.
Vabadena süütundest, häbist, patust ja patuorjusest;
vabadena hirmudest, vaevadest ja muredest;
vabadena isegi haigustest ja haiguste kartusest.
Kui kõik see ära jätta, siis me oleme ikka päris vabad.
Seetõttu on imehea kuulutada ka täna evangeeliumi.
See on rõõmusõnum, mitte kurvastuse sõnum.
Rõõmusõnum kõikidele inimestele.
Täna me läheme Jeruusalemma.
Lähme reisile läbi kujutlusvõime.
See aitab meid.
Piibli sõnul on tähtis, et Jumala Sõna sulandub meisse.
Et näeksime seda oma südame silmadega,
et mõistaksime seda oma vaimus.
Läheme Jeruusalemma just sellistena nagu oleme.
Läheme praegusest ajast - see Joy ja see Jan ning sina.
Läheme oma katsumuste, koormate, probleemide ja küsimustega,
mis meil praegu on.
Me läheme nüüd Jeruusalemma.
Me läheme sellesse paasapühadeaega,
mil Jeesus risti löödi.
On paasapühad.
Jeruusalemmas valitseb peomeeleolu.
Tolmu tõuseb inimeste jalge alt, kes tulevad igalt poolt Iisraelist.
Linn on täis perekondi,
turgudel pannakse üles müügitelke.
Kõik on rõõmsad, sest on sabati tähistamise aeg.
Päike paistab, ilm on soe.
Linna serval aga toimub midagi.
Kolm meest on kinni võetud. Üks neist on Jumala Poeg.
Meie Õpetaja. Me tunneme Teda.
Oleme Temaga koos elanud ja käinud.
Me teame Teda.
Me elame selles ajas ja teame ning tunneme juba Jeesust.
Nüüd on käes see hetk, kui Ta mõistetakse süüdi.
Kuna me oleme praegusest ajast, teame ka seda, miks see juhtub.
Kuna armastame Teda tohutult ja Ta on meile nii tähtis ja lähedane,
siis me ei taha, et Ta peaks kannatama seda jubedat piina.
Me süda murdub selle pärast, et Teda süüdi mõistetakse,
et Teda risti lüüakse ja Ta peab kannatama.
Siiski soovib Jeesus nii nüüd kui ka siis,
et me ei vaataks seda kõike vaid sisemas kannatadesTema pärast,
ega haletseks vaest Jeesust kõiki neid kannatusi vaadates.
Ka siis nutsid inimesed Ta ümber, kui Ta kandis oma risti Kolgatale.
Ta ütles nutvatele naistele Luuka evangeeliumis 23:28 järgmist:
"Jeesus aga ütles nende poole pöördudes:
Jeruusalemma tütred, ärge nutke minu pärast,
nutke pigem iseendi ja oma laste pärast."
Nutke pigem iseendi ja oma laste pärast.
Jeesus ei kannatanud enese pärast - Ta kannatas meie pärast.
Ta ei taha, et vaatame vaid seda, mida Tal tuli läbi teha.
Ta tahab, et mõistaksime, et Ta tegi seda meie pärast.
Ta kannatas meie heaks.
Kui tuleme Tema ette,
tuleme kogu oma kandamiga.
Tuleme selle praegusest ajast pärit koormaga.
Tuleme selle ajastu raskustega ja murega selle maakera pärast.
Me oleme saastanud selle maakera - omaenese kodu nii hullusti,
et see ei pea enam kaua vastu.
Tuleme murega merevee saastatuse pärast.
Tuleme murega loomade pärast, kelle liigid pidevalt vähenevad.
Globaalse soojenemise murega.
Samuti pagulaste murega -
miljonid inimesed põgenevad oma kodudest.
Käivad mööda maailma turvalist kohta otsides.
Keegi ei taha neid vastu võtta. Isegi meie mitte.
Tuleme kõige sellega, mida oleme valesti teinud.
Kõigega, mida oleme tegemata jätnud.
Tuleme ka kõigi meie isiklike murede- ja koormatega.
Võib-olla ka isiklike haigustega.
Tuleme sellesse hetke, kui Ta mõistetakse süüdi
ja kui Ta lüüakse risti.
Me seisame Kolgata mäe peal.
Enne, kui Ta risti lüüakse, lastakse Teda piitustada.
Jube Rooma piits rebib tükke Tema seljalihastest.
Teda pekstakse nii kaua,
et Jesaja raamatu kirjelduse järgi oli ta välimus moondunud
ja ebainimlik.
Ta kuju ei olnud inimlaste sarnane.
Jesaja 53:7 "Teda piinati
ja ta alistus ega avanud suud nagu tall, keda viiakse tappa,
nagu lammas, kes on vait oma niitjate ees,
nõnda ei avanud ta oma suud."
Ta tegi seda vabatahtlikult.
Me teame, et ka see jube piitsutamine,
õudne ihulik kannatus ja piin ristile löömisel
ning ka Tema ihu murdumine, toimus meie pärast.
Ka see ei olnud ilmaaegu, ka see oli oluline lunastustöö osa.
Ta pidi kannatama nii jubedalt.
"Ent teda haavati meie üleastumiste pärast,
löödi meie süütegude tõttu.
Karistus oli tema peal, et meil oleks rahu,
ja tema vermete läbi on meile tervis tulnud."
Tema ihusse lüüakse haavad, mille kaudu sina ja mina oleme terved.
Just praegu lüüakse Tema ihusse need haavad.
See on nii ebaõiglane, et seda Temaga tehakse.
See on ebaõiglane, sest Ta on täiesti süütu.
Samal ajal mõistan kogu aeg, et kui Ta selle vastu võtab
ja Jumala Pojana sellega vabatahtlikult nõustub,
siis see aitab mind. See aitab meid kõiki.
See on meie pilet vabadusse; see toimub kogu inimkonna nimel.
"Nagu paljud kohkusid tema pärast -
nõnda rikutud, ebainimlik oli ta välimus
ja ta kuju ei olnud inimlaste taoline."
Minu Jeesus...
Samamoodi nagu siis, võivad mitmed ka nüüd mõelda,
et sellest polnud ju mingit kasu.
Ta pidi ju kõiki vabastama.
Paljud uskmatud on ka mulle öelnud nii:
"Kui Jumal on tõesti olemas, siis miks Ta ei takista kogu kurjust?
Miks Ta ei peata looduse hävitamist?
Miks Ta ei tee midagi?"
Jüngrid mõtlesid ka siis, kui nägid Jeesust kannatamas,
et see ei pidanud ju nii minema.
Neile tundus, et probleem oli poliitiline.
Jeesus pidi kõrvaldama Rooma võimu ja taastama Iisraeli imelise riigi.
Aga Tema alistus hoopis kurjategijana hukkamõistmiseks.
Kõik läks valesti.
Kui oleme enesega ausad,
siis selle maailma suunda vaadates me näeme,
et selle maailma probleemid pole sugugi poliitilised.
Probleem on meis endis. Probleem on palju sügavam.
Probleem on nii sügav, et oli vaja Jumala Poja ohvrit,
et sellest võiks vabaks saada.
Kui me näeme Jeesust ristil kannatamas,
siis tegi Ta midagi nii suurt, et seda ei või kunagi mõista.
Selles on meie vabadus.
Siin on lootus kõikide maailma probleemide jaoks.
See muudab meid seestpoolt.
See teeb meie sees midagi,
et võime päriselt elada õigesti ja teistsugust elu.
Just nüüd, kui see toimub - kui Teda pekstakse ja piitsutatakse
ja just nüüd, kui Teda piinatakse, juhtub see kõik minu pärast.
See toimub just nüüd minu ihulike vaevuste pärast.
See toimub praegu minu haiguste, minu valude ja koormate pärast.
Kui ta kannatab ja kannatab...
Kannatab Ta minu pärast.
Issand arvas heaks piinata Teda.
"Aga Issand arvas heaks teda alandada haigustega.
Kui ta iseenese on andnud süüohvriks,
saab ta näha tulevast sugu, ta elab kaua
ja Issanda tahe teostub tema läbi."
Kuigi see oli õudne asi, tuli see kasuks.
See toimus meie jaoks.
Piibel tõesti ütleb nii nagu Joy just luges
Jesaja 53:10
"Issanda tahe teostub tema läbi."
"Kui ta iseenese on andnud süüohvriks."
Kui sina ja mina usume, et Jeesus tegi seda minu pärast -
minu pärast Ta kannatas ja võttis karistuse enese peale;
Teda ei piitsutatud juhuslikult, vaid see karistus kuulus mulle.
Ta võttis selle enese peale.
Kui ma usun sellesse, et Ta kandis kõik mu patud,
et Ta kandis kõik mu haigused
ja kannatas seda kõike, et mina võiksin olla vaba,
siis kui ma sellesse usun, täitub ka Jumala tahe mu elus.
Kui ma teen Temast süüohvri, ei pea ma ise seda enam olema.
Imeline on Piiblist lugeda, et kui Jeesus tõusis surnuist,
siis Ta ei öelnud jüngreid kohates: "Vaadake, kuidas ma kannatasin!
Kannatasin nii palju teiesuguste viletsate patuste pärast."
Ta ei maininud kannatusi sõnagagi.
Ta tuli neid julgustama ja kutsuma neid teenimistööle.
Ta tuli kutsuma neid viima evangeeliumi kogu maailma.
Ta tuli võitjana omade juurde.
Jeesus ei taha, et sinagi jääks haletsema eneses,
et Jeesus pidi sinu pärast nii palju kannatama.
See on muidugi tõsi, aga Tema tahtmine on
ja Tema tahe saab tõeks, kui võtame selle vastu,
kui usume sellesse ja rõõmustame selle üle.
Elame sellest lähtudes ja oleme vabad.
See rõõmustab ka Teda.
Kui kõik on toimunud,
kui Ta on karistuse kandnud,
siis Ta sureb.
Minu Õpetaja sureb.
Minu imeline Jeesus sureb.
Kõik on vaikne.
Ma seisan Kolgatal ja kõik on läbi.
Vaikne soe tuuleiil värskendab linna õhku.
Linnud hakkavad jälle vidistama. Elu läheb jälle edasi.
Kõik on nüüd möödas ja mina olen vaba.
Mina olen terve.
Ma võin kromosoomide- ja rakkudeni olla terve.
Me räägime seda selle pärast, et me peame seda meeles pidama.
Peame endale meelde jätma, mis on juba toimunud.
Maailm pöörleb pöörase hooga
ja kogu aeg on üha rohkem muretsemise põhjuseid.
Ka haiguste valdkonnas on igasuguseid uusi tõbesid.
Pärilikke ja vähem pärilikke. Vähirisk on aina suurem.
Kui me ainult seda kuulame, siis me toidame ennast sellega.
See tekitab hirmu ja muret.
Seetõttu on vaja sageli vaadata ristile
ja meenutada, mida Jeesus on juba meie eest teinud.
Selleks, et vabadus püsiks.
Siis võime teada, et kui räägitakse jälle gripihooajast,
et see gripihooaeg lõppes juba 2000 aastat tagasi.
Ma võin olla vaba.
Kui leitakse jälle midagi, mida ei tohiks süüa,
sest see tekitab vähki,
siis võin öelda, et see vähk on kantud juba 2000 aastat tagasi.
Ma ei pea kartma. Ma tohin olla vaba.
Seetõttu tasub alati tulla selle juurde, mis on tõde.
Maailmas on palju fakte. Leidub igasuguseid fakte.
Aga Jumala Sõna on tõde.
See on ülem kui kõik olukorrad, ülem kui kogu maailma ajalugu.
Jumala Sõna on isegi tulevikust vägevam.
Kui Ta on kandnud kõik meie haigused,
siis Ta on seda juba teinud ja me saame olla vabad.
Evangeelium on elamise jaoks. Evangeelium on minu elu jaoks.
Evangeelium ei ole vaid teooria või uskumus või õpetus.
See on minu elu jaoks. See on meile antud Jumala kingitus.
Selleks, et võiksime selles elada.
See on meie elu jaoks. See ongi meie elu.
Evangeelium on meie elu, mille sees me tohime elada.
Ma saan elada iga päev iga ihurakuga evangeeliumis.
Võin elada evangeeliumi sees.
See on hea elu. Elu, mida olen otsinud.
See on elu, mida olen alati igatsenud.
Temas, Temaga koos. Orjusest vabana.
Ma võin olla üks evangeeliumiga.
Iga rakk minu ihus võib olla lunastatud,
vabastatud, tervendatud ja lepitatud.
Iga mu rakk saab olla täis rõõmusõnumit.
Võiksin lausa öelda, et mina olen evangeelium.
Ma olen kõndiv rõõmusõnum.
Kogu mu ihu, kogu mu elu - Jeesus on minus kõikjal.
Ma on üleni ja täielikult lunastatud.
Evangeelium käib kõige kohta, Jeesus puudutab kõike.
Pole nii, et Jeesus oleks vaid üksikute valitute jaoks
ning ta tegutseks juhusliku valiku alusel.
Otsekui viskaks haiguseid ühele naabrile või sugulasele
ja mõni laps saab jubeda vähkkasvaja.
Ja samal kombel viskab ta tervenemist.
See sai terveks ja nüüd see õpeteja tervenes.
Aga see ei saanudki. Kõik on täiesti juhuslik.
Tervenemine lendab Jeesuse käest juhuslikult välja
ja keegi ei tea, kuidas kunagi.
Aafrikas on palju tervenemisi - ju ta sinna viskab rohkem.
Samuti Ameerika, aga mitte Euroopa.
Igatahes mitte Soome.
See pole nii. Jeesus ei ole selline.
Kui peatume nüüd seal Tema ees...
Peatume õige nüüd siin ajas, praegusel hetkel,
selle maailma ajaloo ja aja sellel sekundil.
Ma peatun siin Tema ees ja vaatan Tema peale.
Mida ma näen? Mis Temast õhkub?
Mida Ta mulle ütleb kogu oma olemusega?
Kogu Tema olemusest tulvab lohutust. Temast tulvab see, et Ta on sama.
"Ma olen sama. See sama Jeesus.
Ma olen see sama ülesõtusnud Õpetaja.
See sama, kes suri sinu eest.
Olen see sama, kes võttis kõik selle -
võtsin selle oma ihu peale haavade ja kannatustena."
Tema südamest tulvab kaastunnet ja armastust
meie vastu just praegusel hetkel.
"Joy, ma olen sama.
Ma tahan täita sind selle sama armastusega nagu siis."
Seda ei suuda keegi meist ära seletada.
Ta on minu jaoks. Ta on sinu jaoks.
Ta on minu elu jaoks. Ta on sinu elu jaoks.
Just praegu.
Tänu, Issand, et saame tõesti olla siin Su palge ees.
Imeline Jeesus, sa oled sama.
Issand, Sa oled siin minuga koos.
Issand, ma tänan Sind, et saan tulla kogu oma eluga;
saan tulla rõõmuga su ette ja tuua kõik mind painavad asjad;
saan tuua kõik oma haigused, saan tuua kõik oma koormad;
saan viskuda Sinu jalgade ette ning anda kõik Sulle üle.
Kõik asjad kuni viimseni.
Kõikide nende asjade pärast oled Sa, Issand, surnud.
Sa võtad need asjad minu õlgadelt ära.
Sa tõstad need koormad minu õlgadelt ära.
Sa tõstad need haigused täielikult minu õlgadelt ära.
Üleni, algusest kuni lõpuni. Ma lasen Sul, Issand, seda teha.
Ma luban Sul seda teha ja luban endal olla vaba orjusest.
Issand, ma sulgen ukse vanale, sulgen ukse vanadele mõtetele.
Issand, tänan, et saan minna sellesse õhtusse ja nädalasse
koos Sinuga
ja elada Sinu käest kinni hoides.
Võin elada Sinu peopesal ja olla täielikult kaitstud.
Jeesuse nimel, aamen.
Jeesus on tõesti imeline.
See, mida Ta on juba Sinu ja minu eest teinud, katab kõike.
Täiesti kõike.
Kui tahad toetada TV7 kanalit ja tööd, mida teeme,
võid helistada annetustelefoninumbrile 900 1777
Kõne maksab Eestis 7 eurot.
Võid kasutada ka kontonumbreid, mida näed ekraanil.
Meie tööst saad lisainfot
külastades kodulehekülge: www.kristillinenkoulu.org
Ole õnnistatud ja ole vaba,
sest Kristus on sind tõesti vabaduseks vabastanud.
Aamen.
TV7 annetustelefon: 900 1777 (7 euri) TV7 arvelduskontod: Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin