JUMAL KÕNELEB
Tere jälle!
Meie Jumala kohta öeldakse, et Ta on armastus.
Armastuse kohta öeldakse 1. Korintlastele.
1. Korintose 13 on üsna tuttav: "ta usub kõike, ta loodab kõike.."
Jumal ei anna kunagi alla.
Ta ei kaota kunagi lootust ega usku sinusse või minusse.
See on väga julgustav. - See on võimas, mõelda vaid!
Jumal on selline, kes alati loob uut, kas pole?
Piiblis öeldakse, et Ta arm on igal päeval uus.
Kas pole imeline seda teada!
Igal päeval on meil uus võimalus, olukord ning lootus.
Meie kõrval on Jumal, kellel on meisse alati usku.
See julgustab mind küll.
Kas vahel sindki?
Hea näide sellest on Iisraeli rahva pagendus.
Võime kujutada ette, millist alaväärsust nad tundsid.
Nad teadsid, et on ise süüdi kõiges juhtunus.
Võiks arvata, et Jumal on nende peale vihane.
See polnud nii.
Jumal loodab ja usub alati.
Ta tahab leida uusi teid ning võimalusi.
Ta ütleb neile Jeremija 29:11:
"Sest mina tunnen mõtteid, mis ma teie pärast mõlgutan.."
Issand ütleb nii, sest Ta teab neid mõtteid.
Võiks mõelda, et Ta soovibki neid jätta pagendusse.
"Need on rahu, aga mitte õnnetuse mõtted,
et anda teile tulevikku ja lootust."
Imestan, et alati, kui palvetan ja veedan aega Jumalaga,
siis Ta jaksab ikka julgustada.
Kui üldse keegi, siis Tema on küll positiivne.
Täna me uurime Joosua elu ja raamatut
ning kuidas Iisraeli rahvas pääses viimaks tõotatud maale.
See on ka võrdpilt meie eludest.
Meil on unistused, soovid
ja asju, mille edenemist me oma elus soovime.
Me tahame võita oma elu erinevates valdkondades.
Inimestesse on nagu sisse ehitatud soov minna elus edasi.
Ehitada midagi uut kogu aeg.
Minul küll on soov minna edasi, õppida uusi asju ja osata rohkem.
Mind häirivad asjad, mis veel ei tööta õieti.
Ma soovin saada need asjad toimima.
Kui ma ise ei oska, tulgu keegi appi, Jeesuse nimel.
Issand, aita mind selles, et pääseksin ikka edasi,
saaksin tõotatud maale sisse ja vallutaksin rohkem sellest
Jumala plaanist minu elu jaoks ning meie kooli ja lasteaia jaoks.
Kogu aeg põleb minus soov vallutada seda maad juurde.
Joosua ja Iisraeli rahvas on nüüd tulnud Egiptusest.
Nad on pääsenud orjusest.
Seegi on kui võrdpilt.
Enne Jeesuse tundma õppimist me elasime justkui orjuses.
Piibel ütleb, et olime patu orjad.
Kui võtsime Tema vastu, siis vabastas Ta meid.
Vabaduseks on Kristus meid vabastanud. - Tõesti!
Issand tahab tuua uusi asju ja viia meid elus edasi.
Esimesel korral, kui iisraellased püüdsid minna tõotatud maale,
siis läks see plaan neil nurja.
Nad ei pääsenudki sinna.
Vaatame 4. Moosese 13. peatükki.
Huvitav on uurida, miks esimene katse ei õnnestunud.
"Ja Issand rääkis Moosesega, öeldes:
"Läkita mehi uurima Kaananimaad, mille ma annan Iisraeli lastele.."
Issand ütles juba siis, et Ta annab selle maa neile.
Ta kavatses selle neile anda.
Ta ütleb, et annab selle neile.
Ta ei ütle, et võib-olla annan.
Ta ei ütle ka, et nad saavad selle, kui nad on usinad või eriti head
või õpivad 53 aastat sõjapidamist, käite Piiblikoolis, võib-olla siis.
Ta ütleb, et annab selle neile ning jutul lõpp.
"Läkita mehi uurima Kaananimaad, mille ma annan Iisraeli lastele;
igast nende vanemate suguharust läkitage üks mees.."
Salmid 18-20: "vaadake maad,
missugune see on, ja rahvast, kes seal elab:
on ta vägev või väeti, on teda pisut või palju?
Kas maa, kus ta elab, on hea või halb?
Missugused on linnad, kus ta elab: kas leerid või kindlused?
Ja missugune on maa:
kas rammus või lahja, kas seal on puid või ei ole?
Olge vaprad ja võtke kaasa maa vilju!"
See oli Issanda nõuanne.
Minge ja vaadake.
Olge vaprad.
Võtke kaasa maa vilju.
Nad läksidki ja lõikasid viinamarjakobara
ja pidid kandma seda kahe mehe vahel põikpuus.
Nad tõid ka granaatõunu ja viigimarju.
See oli vast suur viinamarjakobar, millel olid tõeliselt suured marjad.
Tagasi tulles jutustasid nad rahvale ning ütlesid:
"Me jõudsime sellele maale, kuhu sa meid läkitasid.
"See voolab tõesti piima ja mett, ja siin on selle viljad."
Nad olid seda kõike näinud, kuid..
Siit tuleb see "kuid".
Jah, see on hea maa.
Jah, Issand on tõotanud.
See on tõesti hea koht, kuid..
"Kuid rahvas, kes elab maal, on tugev,
ja linnad on kindlustatud ja väga suured.
Me nägime seal ka Anaki järeltulijaid.
Peale seda nad ütlevad:
"Me ei või minna selle rahva vastu, sest ta on meist vägevam."
Nende pilk oli pööranud Jumala lubaduselt enda peale.
Mina pean seda saavutama ja kui ma vaatan neid konflikte.
Vaatan võimalusi ja kontot, siis me muidugi ei saa hakkama.
Kui vaatan oma väljaõpet..
Me ei võiks nende oskustega midagi teha. - Või kogemustega.
"Ja nad levitasid Iisraeli laste ees laimu maa kohta,
mida nad olid uurinud, öeldes:
"Maa, mille me uurides läbi käisime, on maa, mis neelab oma elanikud,
ja kogu see rahvas, keda me seal nägime,
on pikakasvulised inimesed.
Me nägime seal hiiglasi,
Anaki poegi hiiglaste soost: (ja nüüd tuleb tähtis osa)
me olime iseendi silmis nagu rohutirtsud.."
Neil tekkis tunne, et nad on liiga pisikesed.
Me ei suuda midagi.
"ja samasugused olime meie ka nende silmis."
Nemadki nägid seda.
Pole mõtet üritadagi, sest see ei õnnestu niikuinii.
Nad on liiga suured ja see on liiga keeruline.
Kirjas heebrealastele 3:19 öeldakse otse: "Nii me näeme,
et nad ei võinud sisse pääseda oma uskmatuse pärast."
Piibel ei ütle, et neil polnud
piisavalt haridust, sõjavankreid, müürilõhkumisvahendeid või julgust.
Neil polnud piisavalt usku.
Usku millesse?
Sellesse, mida Jumal oli öelnud: "Mina annan teile selle maa!"
See pole süüdistav sõnum: "Oled halb, kui ei usu!"
See on hoopis julgustav sõnum: "Ma suudan Issandaga edasi minna!
Kui Tema on minuga, suudan asju, mida ma enne pidasin võimatuks.
Ma suudan minna ja Issand tahab viia mind edasi!"
Issandal on "tõotatud maa" ja plaan ka minu jaoks.
Nagu sa ütlesid alguses: "on tulevik ja lootus igaühele!"
Tal on midagi head minu jaoks.
Kuigi minu võimed ja ressursid ei tundu piisavalt head,
siis Tema omad aitavad.
Ta on mu taga ja ees, lükkab ja tõmbab ning ütleb:
"Tule nüüd edasi, Joy!
Ära anna alla.
Ära vaata neid "hiiglasi", vaata ainiti Minule ja tule mulle järgi.
Hoia pilk Kristusel, sest siis läheb kõik hästi.
Tore, et nende kümne seas olid ka Joosua ja Kaaleb.
Nad rääkisid midagi muud.
Nad olid olnud vaprad ja hoidsid pilgu Jumalal.
Nad ütlesid Moosesele ja rahvale: "Mida te ajate! Muidugi me suudame!
Jumal on ju selle meile andnud ja me suudame selle maa võita!"
Kuidas nad täpselt ütlesidki?
"Me suudame selle alistada!"
See on väike amps Issanda jaoks!
"Siis Kaaleb vaigistas rahvast Moosese ees ja ütles:
"Mingem siiski sinna
ja vallutagem see, sest me suudame selle alistada!"
Ja siis ütles ta veel: "nad on meile parajaks palaks:
nende kaitsja on nad maha jätnud, aga Issand on meiega!
Ärge kartke neid!”
Inglise keelses Piiblis ütleb Kaaleb: "Mingem sinna kohe!
Lähme kohe, sest me saame selle kindlasti!
Joosua ja Kaaleb on eeskujuks.
Kõigile olukordadele vaatamata uskusid nad ikkagi Jumalat.
See on tõesti, nagu Joy ütles, lootustandev sõnum.
"Hüva, olukord näib võimatu, sest mul pole õiget haridust
ja mu oskustest ei piisa, kuid võin ikkagi uskuda Jumalasse."
Kui rajasime kristliku kooli, siis marssis kogudusse üks naine,
kes ütles otse: "Nii ei või kooli rajada!
Te ei või nii kooliga alustada!"
Mul polnud isegi õpetajaharidust.
Nii ei saa kooli rajada!
Me direktoriabi Merja Tamminen vastas viisakalt, aga otse:
"Palun vabandust, aga me juba rajasime selle kooli."
Küsimus on vaatenurgas.
Joosua ja Kaaleb vaatasid Jumalale.
Nad uskusid ja usaldasid Jumalat ja nad pääsesid tõotatud maale.
Joosua ja Kaaleb ei pääsenud selle tõttu sinna,
et neil oli vaenlase võitmiseks olemas kogu tarkus ja oskused.
Nad pääsesid sinna,
sest nad uskusid ja usaldasid Jumalat.
Räägime nüüd teisest korrast, kui nad püüavad minna sinna.
Nad pidid rändama kõrbes 40 aastat.
Peale seda ja Moosese surma
on Joosua, Kaaleb ja rahvas nii väsinud sellest rändamisest.
Nad on kõrbest nii väsinud,
et on nõus, tulgu mis tuleb, minema tõotatud maale.
Mõõt oli saanud täis.
Ka meiega võib olla nii - nüüd ma enam lihtsalt ei jaksa!
See on jätkunud liiga pikalt ja mu ellu peab tulema muutus.
Nüüd ma teen mingi sammu mingis suunas.
Tõusen üles, panen riidesse, lõpetan vedelemise ja masendumise.
Ma lähen välja või otsin tööd.
Nüüd pean saama selle töökoha.
Nüüd ma lähen tagasi kogudusse.
Nüüd andestan sellele inimesele.
Ma ei talu enam seda tüli, annan andeks ja lähen edasi.
Mingil moel ka meil on murdepunkt, millal haigusest saab küllalt.
Ma ei talu enam haigust ja kavatsen uskuda Jumala Sõna.
Mina olen mitu korda pidanud tegema radikaalse otsuse.
Kas kõik või mitte midagi!
Kas Jumalal on tõsi taga või mitte, aga mina otsustan Temasse uskuda!
Olgu sellega jutul lõpp ja kõik muu peab kaduma.
Peab tegema radikaalse otsuse.
Just.
Liigutav on see,
et usk oli ainus, mida nad vajasid, tõotatud maale pääsemiseks.
Selle all ei mõelda seda, et Joosual ja Kaalebil oli meeletu usk.
Me ei vaja mingit üliinimlikku usku. Ei!
Vajame lihtsalt usaldust sellesse, et kui Jumal on lubanud midagi anda,
siis Ta annabki selle ühel või teisel viisil.
Joosual polnud aimugi, kuidas.
Ta lihtsalt usaldas, et kui Jumal ütles, siis nii ongi.
Usk ei tähenda,
et pingutame üliinimlikult või oleme eriliselt andekad.
See on just see, et ütleme olukordade ja raskuste keskel:
"Ma ei suuda seda, aga usaldan, et Issand suudab!
Nagu Mio ühes muinasjutus.
Ta oli väikene poiss,
aga kuningas oli andnud talle jõu võita pimedust.
Isegi kui pimedus tundus palju suurema ja tugevamana.
Hiiglased tundusid palju suurematena,
kuid ikkagi oli Issand öelnud: "Ma annan sulle selle maa!"
Kuigi oleme väikesed ja nõrgad, pole täiuslikud ega oska,
siis võime ikkagi sinna minna ning sammuda edasi.
Joosua raamatu esimeses peatükis
on hea nõuanne, mille Issand annab Joosuale.
See on mind aidanud miljon korda.
Issand annab Joosuale juhise, mida tal tuleb järgida.
Issand ei ütle, et mine kooli, kuigi haridus on hea asi.
See, mida Issand ütleb, toimib ka tänapäeval.
Ta ütleb nii: "Ole ainult vahva ja hästi tugev.."
See on esimene asi.
Sellest sõnumist on kohe abi.
Hoian tugevusest kinni.
"Ole ainult vahva ja hästi tugev,
tehes hoolsasti kogu Seaduse järgi, mille mu sulane Mooses sulle andis.."
Meie ei ela enam käsu all.
Me ei pea igat määrust järgima.
Ometi tähendab see, et tuleb püsida Tema Sõnas.
"Püsi, Joy, Minu Sõnas, mida Ma olen Piiblis öelnud.
Püsi nendes sõnades
ja loe neid hoolega, sest need sõnad julgustavad,
annavad jõudu, tõstavad innukust ning toovad usku juurde."
Usk tuleb kuulmisest.
Usk ja jõud tuleb siit.
Ta ütleb: "Püsi selles Sõnas!"
"ära kaldu sellest ei paremale ega vasakule.."
Kui Issand ütleb siin midagi ja julgustab meid,
siis ära kaldu sellest paremale ega vasakule.
Püsi täpselt selles, mida ta on öelnud.
Kui Ta ütleb: "Ma armastan Sind!", siis me ülesanne on selles püsida.
Issand armastab mind.
Kui Ta ütleb: "Olen Sinuga!",
siis ei saa sellest kõrvale kalduda ning meil on tähtis selles püsida.
Ta on minuga koos.
Kui Ta ütleb: "Tema, kes lõi kõrvad, kuuleb!"
siis ta kuuleb ja teab täpselt ja ma ei saa kalduda sest kõrvale.
Peame püsima selles, et Isa kuuleb mind ja on minuga.
Isa käib minuga koos ja Tal on minu jaoks plaan.
Ma püsin täpselt Tema headuses.
Sel hetkel hakkab mu sisemus muutuma.
Ma hakkan rahunema, mul tekib turvatunne ja julgus.
Ma ei karda enam.
"et sa võiksid teha targasti kõikjal, kuhu sa lähed!
Ärgu lahkugu see Seaduse raamat sinu suust,
vaid mõtle sellele päeval ja öösel,
et sa peaksid hoolsasti kõike, mis sinna on kirjutatud,
sest siis õnnestub su teekond ja siis on sul kordaminek!"
Kui püsime Jumala Sõnas, siis meil on kordaminek.
See on tõotus.
See on oluline, mida ütlesid,
et püsiksime selles ega kalduks paremale või vasakule.
See sõna, mis meid kallutab paremale või vasakule, on "kuid".
Kas pole?
Nad nägid kõike võimast ja kaunist, mida Jumal oli neile anda lubanud,
kuid siis nad hakkasid kõhklema.
Kõik oli seal kaunis, kuid..
Tean seda omast käest.
Jumal on sellest mullegi rääkinud.
Minagi kõhklen vahel.
Võtan mingi Jumala lubaduse, tean, et Ta tahab mind tervendada,
kuid mul on ju sümptomid, mis on kestnud juba nii kaua.
Ühtäkki räägingi vastupidist, mida Jumal on oma Sõnas lubanud.
Räägin hoopis kõhklustest.
Nõnda õõnestan iseenda usku.
Muidugi Jumala Sõna ütleb, et Ta ravib kõik mu tõved, kuid..
Jah, Jumal täidab kõik minu vajadused, kuid..
Nii ma tühistan selle.
Mind julgustab alati Joosua ja Kaalebi suhtumine.
Usukangelane Kaaleb on kindlasti üks minu eeskuju Piiblis.
Mõelda vaid, et ta uskus Jumala lubadust lapse kombel.
Uskus, et nad võivad minna tõotatud maale kasvõi kohe.
Peale seda kulub 40 aastat.
Seda kannatust võib ette kujutada.
Elada selle rahva keskel 40 aastat teadmisega,
et sinna tõotatud maale oleks võinud minna kasvõi kohe.
Jumal tahab anda sulle ja mulle samasuguse julguse.
Jumalale on kõik on võimalik.
Tuleb kõigele vaatamata püsida Tema Sõnas,
sest Tema Sõna on tõde.
Palju toredam on öelda:
"Issand tervendab mind ja Jumal täidab kõik minu vajadused!"
Punkt.
See annab usku juurde.
Heebrealastele 11 on kirjakoht, mida tasub uurida.
Siin on kõik imelised inimesed, kes usu kaudu olid kangelased.
Usu läbi ehitas Noa laeva,
saades ilmutuse sellest, mida veel ei olnud näha.
Ta ehitas laeva, et päästa oma pere.
"Usus oli Aabraham kuulekas,
kui teda kutsuti minema paika, mille ta pidi saama pärandiks,
ja ta läks välja, teadmata, kuhu ta läheb.
Usus ta asus elama tõotatud maale otsekui võõrsile,
elades telkides koos Iisaki ja Jaakobiga,
kes olid sellesama tõotuse kaaspärijad."
Läheme salmi 24:
"Usus keeldus Mooses, kui ta oli saanud suureks,
laskmast end nimetada vaarao tütre pojaks."
Mõelda vaid, et Mooses oli vaarao tütre poeg.
Mõtle, millist elu elas Mooses vaarao tütre pojana palees.
Vaarao lapselapsena oli Moosesel kõik, mida võiks soovida.
Moosesel oli jõukas elu ja tema vajadused olid täidetud.
Millepärast ta peaks tahtma teha midagi muud?
Miks ta peaks käima läbi iisraellastest orjadega?
Nad olid põlatud rahvas.
Miks ta peaks käsi määrima?
Tema ju elas kuningapalees.
Ta südames aga põles miski.
Ma tahan midagi muud ning midagi enamat!
Mu südames on põletav soov aidata oma rahvast.
"Usus jättis ta maha Egiptuse, kartmata kuninga raevu,
sest otsekui nähes nähtamatut, püsis ta vaprana."
Ta koges Issanda kutset ja nägi, et Issand on seal temaga koos.
Ta teadis et suudab seda, suudab elada Issandaga.
Ma tulen selle eluga toime ja võin teha midagi uut!
Ma suudan teha seda, mis mu südames põleb.
Ta nägi otsekui nähtamatut ning püsis vaprana.
"Usus läbisid nad Punase mere otsekui kuiva maa,
ja kui egiptlased püüdsid teha sedasama, siis nad uppusid."
Usu kaudu. Imeline!
Me ei vaja muud kui usku.
Ei midagi muud.
Uskuda, et kuigi asi on võimatu, siis võib Jumal seda ometi teha!
Jumal tahab täna sind ja mind julgustada,
et lihtsalt uskuda Temasse.
Usu kaudu.
Selles peatükis öeldakse kogu aeg "usu kaudu".
Aabraham tegi kõike usu kaudu.
Nad võtsid muudkui ususamme.
Nad usaldasid Jumalat.
Neid ususamme võime kõik teha.
Usu kaudu võime sirutuda ettepoole ning jätta mineviku selja taha.
Jätta selja taha ka kurvastavad kogemused.
Võime uskuda, et tema annab sulle ja mulle tuleviku ja lootuse.
Miski ei ole Talle probleemiks või takista Teda.
Selline on meie Jumal.
Palvetame.
Tänu, Issand, et saame koos tulla Sinu palge ette.
Issand, ma tänan Sind, et oled sama eile, täna ja igavesti
ning ma tänan Sind, Issand, et näed meie kõigi olukordi.
Sul on meie jaoks plaan.
Sa tead, mida oled igaühele meile kavandanud.
Tänu, Issand, et praegusel hetkel julgustad Sa meid kõiki,
tõstad meid välja soost ja asetad kalju peale enda kõrvale.
Tõstad meid enda ligiolusse ja võtad meilt justkui painava rüü,
võtad meie õlult kõik, mis teeb muret või hirmutab meid
ja täidad meid uue lootuse, usu ja julgusega.
Kõik läheb hästi
ning pääsen edasi ka selles, minu jaoks keerulises olukorras.
Issand, tänan Sinu imede eest.
Inglid lähevad liikvele ja teevad meie kõikide eludes tööd
ning toovad esile muutuse meie kõikide eludes.
Jeesuse nimel, aamen.
Aamen.
Tahame taas tänada teid, vaatajaid, tagasiside eest.
Samuti tagasiside eest, mida olen saanud oma raamatutele.
Neid on veel saada ja võib tellida meie koduleheküljelt või TV7 kaudu.
Ilmutus, mida need edastavad Jumala armastusest
ja Jumala tundmisest, on olnud paljudele ülesehitav.
Sellest saab kõik alguse.
Jumala tundmine viib selleni, et saad uskuda Teda,
saad temalt julgustust ning selle kaudu avaneb kõik.
Kui soovid me tööst rohkem teada,
võid minna meie koduleheküljele: www.kristillinenkoulu.org
Võid selle kaudu tutvuda me kooli ja tööga, mida Joyga teeme.
Kui soovid toetada "Jumal kõneleb" saate valmistamist,
võid helistada numbrile 9001777 ja annetada sellega Eestis 7 eurot.
Võid kasutada ka kontonumbreid, mida näed peagi ekraanil.
Ole õnnistatud ja julge Jeesuse nimel.
Jumal on Sinuga! Aamen.
TV7 arvelduskontod Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin