JUMAL KÕNELEB
Tere jälle!
Kui peaksid kolme sõnaga iseennast kirjeldama,
siis millised omadussõnad valiksid?
Kas mõtleksid: "Ma olen hea.
Ma olen sobiv.
Ma olen väärtuslik.
Ma olen püha.
Ma olen kallis."
Ehk mõtled hoopis:
"Ma olen vilets.
Olen patune ega kõlba kuhugile."
Paljud meist elavad sellise pimeduse varjus.
Jumal ei taha seda!
Kui Jumal vaatab sind ja mind, siis näeb Ta midagi hoopis imelist.
Tema ütleks: "Oled mõõtmatult kallihinnaline!"
Ta ütleb: "Sa oled õige minu ees!"
Ta ütleks ka: "Sa oled minu armas laps!"
Esimene asi, mida Taevaisa ütles Jeesusele peale ristimist,
kui ta Jordani jões veest väljus:
"Sina oled mu armas Poeg, sinust on mul hea meel!"
Paljud igatsevad, et Jumal ütleks nende kohta nii.
Kas teadsid, et just nii Ta ütlebki?
Täna ma kavatsen teile jutustada muinasjuttu.
Tore.
Nüüd algab muinasjutuaeg.
Muinasjutuaeg algab! - Su muinaslood on alati toredad.
Muinasjutud on selle poolest imelised,
et nad viivad meid argipäeva rutiinist ja eri väljakutsetest
hoopis teise dimensiooni.
Võime silmad kinni panna,
lasta fantaasial luua uusi pilte meie sisemusse.
Minule meeldib, et Jeesus kasutas kogu aeg tähendamissõnu.
Ta jutustas lugusid ja rääkis evangeeliumi head sõnumit
erinevate piltide ja jutustuste kaudu meie ette.
Ta püüab erinevate viiside kaudu
panna meid mõistma ja taipama, milles on tegelikult küsimus.
Ta püüab selle teha nii lihtsaks ja loogiliseks,
et me tõesti mõistaks, milles see rõõmusõnum seisneb.
Mis on evangeelium ja milles peitub see hea sõnum?
Võta mõnus ja lõõgastav asend ja viin teid taas muinasmaale.
Anna minna, Joy!
Ma sean end ka mugavalt sisse.
Oli kord kuningriik.
Riigi keskel asus kuninga loss.
Täna õhtul on kuningalossis kurb mälestusõhtu.
Täpselt 18 aastat tagasi
oli kuninga noorim tütar seletamatul kombel kadunud.
Teda oli tulutult otsitud päevade, nädalate, kuude ja aastate kaupa.
Kuninga süda oli murest murtud.
Väljas sadas nagu oavarrest.
Jääkülm tuul rasis kuningapargi vanu tammesid
ning vihm peksis tigedalt vastu plekkkatust.
Lossimüüride vahel põles ja praksus kaminatuli.
Väljas üksiku puu all istus külmetav ja nälginud kerjusneiu.
Tal polnud kuhugile minna.
Ta oli kodutu.
"Kuhu ma tegelikult kuulun?
Kes ma tegelikult olen?
Miks ma üldse olemas olen?"
Masenduse ja lootusetuse külm käsi täitis tütarlapse sisemuse.
Kas ma elan selle öö üle?
Otsin veel üheks ööks ulualuse.
Siinsamas on kuningaloss.
Sinna ma pole kordagi julgenud minna
aga täna ma pean vist sellele väravale koputama.
Kui uksele koputati, siis ärritus kuningaemand:
"Kes koputab nii hilja öösel, nii tasakesi, nagu vabandades?
Keegi peab olema hädas!"
Kui uks avati ja külmunud neiu astus sisse,
siis kuninga süda võpatas.
Määrdunud tütarlaps ja riideräbalad viitasid,
et ta on kodutu.
Mingi imelik soe tunne liigutas kuningaemanda südant.
See neiu on kuidagi tuttav!
See on päris kummaline.
Kuningaemand noogutas vanimale teenijannale
ja teenijanna teadis kohe, milles on küsimus.
Seda sama oli ta teinud tuhandeid kordi varemgi.
Kadunud printsessil oli nimelt
südamekujuline sünnimärk vasaku õla peal.
Teenijanna oli uurinud nii paljude neidude õlgu,
aga polnud kunagi leidnud sellist sünnimärki.
Kui neiu juhatati külalistetuppa
ja anti kuivad ööriided selga, siis nägi teenijanna sünnimärki.
Sõna lausumata purskas ta nutma
ja tormas magamistoast välja otse kuningaemanda juurde.
Kuninganna mõistis otsekohe, milles oli küsimus.
Kui nad astusid võõrastetuppa, siis nägid seda kõik -
südamekujulist sünnimärki vasaku õla peal.
See, kes oli kadunud olnud, oli viimaks naasnud koju.
Sellega algas kerjusneiu imeline uus elu.
Loo lõpp.
See oli hea muinasjutt.
See oli muidugi ainult muinasjutt.
Piiblit lugedes leiame midagi, mis räägivad just sellest samast.
Kadunud laps, kuninga kadunud laps on tagasi koju tulnud.
Meie küljes on märk sellest, et oleme Kuninga lapsed.
Kuningatütred ja kuningapojad.
See lugu on väga liigutav ka selle tõttu, et ma tean,
et paljud tunnevad end viletsate kerjustena.
Ikka veel, kuigi nad on juba saabunud Jumala kuningriiki,
kui nad sisenesid juba lossiväravatest sisse.
Piibel ütleb mineviku vormi kasutades,
et meid on kistud välja pimeduse meelevallast
ning asetatud Tema armsa Poja kuningriiki.
Kahetsusväärselt paljud ei näe end Jumala armsate lastena.
Pigem ehk just räbaldunute, patuste ja viletsatena.
Kerjustena, kes peavad anuma,
et ehk Jumal annaks midagi head, kui ma tõsiselt palun.
Kas selline on meie positsioon?
Kas sellistena tahab Jumal, et me iseennast näeksime?
Kas Jumal näeb meid viletsate patustena?
Ei!
Paar viimast saadet oleme põhjalikult rääkinud,
et Jumal näeb meid juba õigetena Kristuses.
Usu kaudu oleme pärinud õiguse ja saanud selle kingitusena.
Me kõlbame Talle!
Isa ütles Jeesusele:
"Sina oled mu armas Poeg, sinust on mul hea meel!"
Sind ma armastan,
oled mulle tähtis ja ma rõõmustan sinu üle!
Seda ütleb Ta meile kõigile.
Kui sa pole seda ka kunagi varem kuulnud,
siis on need just need sõnad,
mida Ta ütleb meile kõigile, kui me võtame Ta vastu meie ellu.
Kohe esimesel hetkel!
"Sa oled mu armas poeg! Sa oled minu armas tütar!
Sa olid kadunud, aga sa tulid tagasi!
Nüüd on aeg pidutseda!"
Loen veel ühe kirjakoha, mida Piibel ütleb.
Johannese evangeeliumis 1:12: "Aga kõigile, kes tema vastu võtsid,
andis ta meelevalla saada Jumala lasteks.."
Ta annab meile jõu muutuda sisemiselt Tema lapseks.
See kirjakoht jätkub salmis 13: "kes ei ole sündinud verest,
ei liha tahtest, ei mehe tahtest, vaid Jumalast."
Kui saime usklikeks, toimub meie sisemuses midagi imelist.
Toimus muutus, midagi uut sündis meie südames.
Piibel räägib uuestisündimisest.
Jumal sünnitas meid uuesti ülalt.
2. Korintlastele 5:17 öeldakse:
"Niisiis, kui keegi on Kristuses, siis ta on uus loodu,
vana on möödunud, vaata, uus on sündinud."
Uus loodu, midagi uut.
Lugesid just kirjakohta Johannese evangeeliumist 1:12:
"Aga kõigile, kes tema vastu võtsid,
andis ta meelevalla saada Jumala lasteks.."
Vaatasin, mida algkeeles tähendab sõna "meelevald"
ja leidsin, et Ta andis "eesõiguse, võimsuse, jõu,
oskuse, vabaduse, autoriteedi saada Jumala lasteks."
Õigusjärgse õiguse.
Õiguse, mis maksab ka Taevas, kõige kõrgemas kohtusaalis.
Meil on õigusjärgne õigus.
Kuidas seda juriidiliselt öeldaksegi?
Tõeline õigus. - Kohtus maksev õigus.
Oleme sünnijärgselt Jumala lapsed.
Kas võin siis öelda, et olen Jumala poeg?
Piibli sõnul oled sa seda.
Kas võin öelda, et olen Jumala armas poeg?
Piibli sõnul sa oledki.
See kõlab ka minu jaoks nii, et seda ei julge välja ütledagi.
Mulle meenub kui Jumal seda mulle näitas.
Johannes kutsus ennast jüngriks, keda Jeesus armastas.
Ma mõtlesin varem, et on alles uhkustaja!
Arvab endast ikka eriti palju!
Jumal õpetas ja näitas mulle oma Püha Vaimu kaudu,
et Johannes ei ütelnud seda uhkuse pärast.
Hoopis selle pärast, et see oli tema uus identiteet.
Ta ei olnud "Johannes, vilets kalamees".
Isegi mitte apostel Johannes või patune Johannes.
Ta oli "Johannes, see, keda Jumal armastab".
Ta julges sellesse uskuda, mitte oma suva järgi,
vaid võttes vastu armastuse, mis Jumalal oli tema vastu.
Me oleme õiged ja armsad.
Kirjas efeslastele 1:3-5 on võimas kirjakoht:
"Kiidetud olgu Jumal
ja meie Issanda Jeesuse Kristuse Isa, kes meid on taevast õnnistanud
kõige vaimuliku õnnistusega Kristuses;
nõnda nagu tema on meid Kristuses valinud enne maailma rajamist
olema pühad ja laitmatud tema palge ees armastuses.."
Ta valis meid juba enne maailma loomist!
"meid ette määrates lapseõiguse osalisteks
Jeesuse Kristuse kaudu enese juurde oma tahtmise heameelt mööda.."
Jumal oli juba algusest peale,
enne maailma loomist otsustanud saata oma Poja
ja Jeesus oli otsustanud iseennast ohverdada.
Miks?
Selleks et meid ette määrata lapseõiguse osalisteks!
Jumal igatses oma lapsi tagasi.
Ta igatses osadust meiega.
Ta on hea Isa, kes igatseb olla meiega koos.
Ta ei soovi lihtsalt häid jüngreid, tublisid kristlasi ja kuulekaid inimesi.
Ei! Ta tahab lapsi.
Ta armastab meid, sest Ta on Isa.
Nagu imekaunis loos kadunud pojast.
Jeesus tahtis selle looga näidata,
kuidas Isa suhtub igaühte, kes tuleb Tema juurde.
See polnud nii: "No lõpuks tulid siis tagasi!
Tean küll, mis pattu sa tegid. Sa ei kõlba isegi teenriks!
Mine ja häbene!
Ma annan sulle küll andeks,
aga sa pead häbenema vähemalt paar aastat.
Veel parem oleks kolm aastat, siis kõlbad ehk minu teenijaks!"
Paljud kristlased on endiselt selles seisuses.
"Issand, ma soovin vaid, et ma kõlbaksin sulle!"
Paljud ei julge Teda isegi teenida!
Meid pole kutsutud orjadeks.
Mida selles loos isa tegi?
Ta riietas poja pidurüüsse, andis talle sõrmuse sõrme,
taastas tema seisuse ja hakkas hoopis pidutsema.
Poeg oli kaugel ja kadunud, aga nüüd on tulnud tagasi!
Sa oled mu armas poeg.
Oled prints. Siin on sulle sõrmus!
Pane pidurüü selga ja hakkame pidutsema.
Johannese evangeeliumis 3:1 räägitakse, mis on toimunud:
"Aga variseride hulgas
oli inimene nimega Nikodeemos, üks juutide ülemaid.
Ta tuli ühel ööl Jeesuse juurde ja ütles talle:
"Rabi, me teame, et sa oled Jumala juurest tulnud Õpetaja,
sest keegi ei suudaks teha neid tunnustähti, mida sina teed,
kui temaga ei oleks Jumal."
Ta tuli öösel, sest kartis,
aga ta siiski tahtis tulla Jumala ette, et vestelda ja küsida asjade kohta.
Jeesus vastas talle: "Tõesti, tõesti, ma ütlen sulle,
kes ei sünni ülalt, ei või näha Jumala riiki."
Peame sündima uuesti ülalt ja see on meile võimalik.
Me oleme sündinud uuesti ülalt!
Nikodeemos ütles talle:
"Kuidas saab inimene sündida, kui ta on vana?
Ega ta saa ju minna tagasi oma ema üska ja teist korda sündida?"
Jeesus vastas: "Tõesti, tõesti, ma ütlen sulle,
kes ei sünni veest ja Vaimust, ei saa minna Jumala riiki.
Lihast sündinu on liha, ja Vaimust sündinu on vaim.
Ära imesta, et ma sulle ütlen: Te peate sündima ülalt!"
Jeesus rõhutab seda, et teda vastu võttes
ja saades Tema lasteks, siis toimub meie uuesti sündimine.
Selline muutus.
Sünnin uuesti ülalt Jumala lapseks.
Seetõttu on mul õigus,
mis maksab Jumala kohtu ees, et olla Tema laps.
Ma olen sellesse sündinud.
Kerjus oli unustanud, kes ta on.
Ta ei mäletanud.
Tegelikult ta oli kogu aeg kuningatütar.
Seda tahab Issand ka meile teha.
Avada meie südamesilmad nägema,
kes me päriselt oleme ja kui väärtuslikud me oleme.
Kuidas tema meid näeb
ja kuidas Isa rõõmustab, kui me tuleme Tema ette.
Kui mõistame tulla tagasi Isa koju kuningalossi väravatest sisse,
kus põleb ja praksub kaminatuli ja elame Ta läheduses, koos Temaga
ega ole enam väljaspool müüri külma tuule käes üksi, lootusetuna
ning arvame, et sellest ei tule midagi välja.
See on selge, et maailm ei ole mingi Taevas.
Meil on kogu aeg hirmus palju erinevaid väljakutseid.
Juba teadmine, et elan Isa kodus, Tema lähedal, Tema tütrena,
annab mulle teistsuguse jõu elada siin pimeduses.
Saan siin levitada valgust ning olla vaba ja rõõmus.
Selle arvamise asemel, et olen kõigi olukordade ori.
Isa ei aita mind ega ole minu poolt.
Sellest ei tule midagi ja ma olen üksi maailmas.
Ei! Mõistan, et ma pole üksinda.
Olen Isa tütar, olen tähtis.
Tohin Temalt paluda ja Ta on tõotanud vastata.
Ta tunneb rõõmu sellest, et saab teha mulle head.
Just nimelt!
Sa tood välja olulise aspekti,
et meie identiteet peab muutuma tõe kohaseks:
me oleme väärtuslikud, õiged ja Tema armsad lapsed.
See muudab ka ühenduse Jumalaga.
Ma julgen minna Tema juurde, kuna ma olen Talle kõlbav.
Kui Ta on mu patud lepitanud,
võin paluda andestust ja minna millal tahes Tema juurde.
See loob sellele suhtele täiesti erineva lähtekoha.
Kui mõtleme, et Jumal on hea, aga mina olen väga vilets,
siis see ei lohuta meid eriti.
Kui usume aga sellesse, mida Piibel ütleb:
Jumal on hea ja on mind kuulutatud täielikult Temale kõlbavaks
ning olen Tema armas laps,
siis ma kõlban ja võin minna Tema ette öeldes: "Isa!"
Mitte kaheldes, kas Ta üldse vastab mulle.
Kas Ta üldse kuuleb ja hoolib?
Kui oleme Tema armsad lapsed, siis loomulikult Ta hoolib meist!
Jeesus rääkis tähendamissõna kadunud pojast,
et näidata, milline on Jumala süda.
Milline Ta on alati olnud ja on ka edasi.
1. Johannese 3:1 öeldakse:
"Vaadake, kui suure armastuse Isa on meile andnud:
meid hüütakse Jumala lasteks ja need me olemegi."
Siin ei öelda, et Jumal kutsub meid omal ajal oma lasteks,
kunagi siis, kui pääseme Taevasse, kui me sinna üldse pääseme.
Meil on juba igavene elu.
Siin öeldakse, et meid kutsutakse Jumala lasteks, kes me olemegi.
Halleluuja!
Johannese evangeelium 3:16
on peamine kirjakoht sellest, miks Jeesus üldse tuli maailma.
Siin on kirjas nii:
"Sest nõnda on Jumal maailma armastanud,
et ta oma ainusündinud Poja on andnud, et ükski,
kes temasse usub, ei hukkuks, vaid et tal oleks igavene elu."
Jumal on maailma nii armastanud.
Ta on meid kõiki nii armastanud, et Ta andis oma ainsa Poja!
Jumal ei ole ju läkitanud oma Poega maailma,
et ta kohut mõistaks maailma üle.."
See polnud põhjuseks!
"vaid et maailm tema läbi päästetaks."
Vabaneks ja saaks lunastatud.
Sellepärast tuli Jeesus.
Kiri efeslastele 2:18: "sest tema läbi on meil mõlemal
ühesainsas Vaimus ligipääs Isa juurde.
Järelikult ei ole te nüüd enam võõrad ja majalised.."
Me pole enam kerjused väljaspool müüre!
"..vaid pühade kaaskodanikud.."
Me kuulume Isa koju!
"..ja Jumala kodakondsed."
Me tohime elada Isa kodus.
Tohime olla sees, Tema juures.
Olen tõesti sündinud lapseks Tema perre.
Kirjast efeslastele 2:12: "olite tol ajal ilma Kristuseta,
kaugel eemal Iisraeli kodakondsuse õigusest.."
Ilma Jumala taevase kuningriigi kodakondsuseta.
Ilma õiguseta olla Tema rahvas "ja võõrad tõotuselepingule,
teil ei olnud lootust ega Jumalat siin maailmas.
Nüüd aga Kristuses Jeesuses
olete teie, kes te varem olite Jumalast võõrdunud,
saanud lähedaseks Kristuse vere läbi."
Olen nüüd saanud lähedaseks Kristuse vere läbi.
Ma ei pea enam peitu pugema ega tahaplaanile tõmbuma.
Ma võin tõsta pea üles.
Ma ei pea enam kartma, olema üksi ega lööma silmi maha.
"Sest te ei ole saanud orjuse vaimu, et peaksite jälle kartma,
vaid te olete saanud lapseõiguse Vaimu,
kelles me hüüame: "Abba! Isa!"
Ma armastan seda lapseõiguse Vaimu!
Meenub, kuidas esimest korda
Püha Vaim täitis mind imeliselt lapseõigusega..
Imeline on teada, et oled Jumala laps.
Piibel ütleb, et Püha Vaim tunnistab koos meie vaimuga,
et me oleme Jumala lapsed. - Kirjas roomlastele 6:18.
Püha Vaim on meie sisemuses, et tunnistada:
"Sa kõlbad! Sa oled imeline!"
Püha Vaimu üks nimi.
Jeesus ütles: "Ja ma palun Isa ja ta annab teile teise Lohutaja".
Meil kõigil on olukordi, mis meid masendavad.
Meil kõigil on süüdistusi rohkem kui küllalt.
Me vajame kõik Püha Vaimu, kes meile ütleks:
"Jan, kukkusid küll läbi, aga oled ikka mulle meelepärane!
Tõuse üles ja mine edasi!"
Piibel ütleb lapseõiguse kohta 1. Tessalooniklastele 5:5:
"Teie kõik olete ju valguse lapsed ja päeva lapsed.
Meie ei ole öö ega pimeduse lapsed."
Jumal tõesti ei taha, et kõnniksid pimeduses,
enesesüüdistamises või enesehaletsemises.
Jumal ei taha, et me mingilgi moel käiksime mingisuguses pimeduses.
Ta on kiskunud meid välja pimeduse meelevallast
ja asetanud oma armsa Poja kuningriiki,
mis on Valguse kuningriik.
Seetõttu Ta ütleb: "Käige valguses!"
Jeesus julgustab meid püsima ja uskuma Tema armastusse.
Seetõttu Johannes ütleb: "Mul on uus identiteet!
Ma olen see, keda Jeesus armastab.
Ma ei tea, miks Ta mind armastab, aga Ta armastab mind.
Ma tean, usun seda ja võtan selle vastu."
See on imeline!
Kiri efeslastele 2:6: "on meid koos temaga üles äratanud
ja asetanud taevasesse olukorda Kristuses Jeesuses.."
Oleme Jeesuses Kristuses Taevariigi mõjusfääris,
selle võimu territooriumil, kuningate Kuninga kodus.
Tema lapsed.
Jeesus Kristus meis, mina Kristuses ja Isas Taevariigis.
Palvetame.
Tänu, Taevaisa, et igaüks, kes võtab Sind vastu,
saab Sinult meelevalla muutuda Sinu lapseks.
Tänu, Issand, et igaüks meist, kes on võtnud Sind vastu,
on Sinu armas laps, igaüks meist.
Tänu, et see, kes pole Sind veel vastu võtnud,
saab seda nüüd teha ja saada täna Sinu lapseks!
Issand õnnista kõiki ja tugevda meie kõigi identiteeti,
et julgeksime ütelda Johannese kombel:
"Mina olen see, keda Jeesus armastab!"
Tänu, et me kõik usklikud, olgu tüdrukud või poisid,
mehed või naised, oleme kõik Sinu armsad lapsed.
Kinnita seda meis kõigis!
Lase lapseõiguse Vaimul puhkeda õide meie sisemuses!
Püha Vaim, kinnita ja tunnista meile kõikidele,
et oleme Isa armsad lapsed.
Jeesuse nimel, aamen.
Oleme väga tänulikud ja saanud palvesoove.
Oleme saanud nende eest palvetada
ja täname palvevastuste eest, millest meile on teada antud.
Hiljuti on tulnud palvevastuseid tervenemiste kogemise kohta.
Tänu, Taevaisa kõigi nende imeliste palvevastuste eest!
Kui soovid toetada saate tegemist, võid helistada numbrile 9001777
Kõne maksab Eestis 7 eurot.
Võid toetada pangakontode kaudu, mida näed saate lõppedes ekraanil.
Ole õnnistatud ja tea, et oled Jumalale väga kallihinnaline!
TV7 arvelduskontod Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin