JUMAL KÕNELEB
Tere jälle!
Jumal näeb meid kõiki.
Need, kes usuvad Jumalasse, teavad seda hästi.
Kuidas Ta meid näeb?
Kas vaatab ükskõikselt,
kas mõistab meid hukka või vaatab armuga?
See, kuidas Jumal meid näeb, mõjutab meie enesehinnangut.
Võime uskuda, et Ta on hea Jumal, aga mida Ta meie kohta mõtleb?
Sellel on päris suur mõju.
Oleme pisut juba rääkinud, kuidas Jumal meid näeb.
Piibel räägib sellest
ning teame Jeesuse töö põhjal, et oleme mõõtmatult väärtuslikud.
Oleme nii väärtuslikud Jumala jaoks, et Ta oli valmis saatma
oma ainusündinud Poja meie eest surema.
Kallimat hinda ei saagi maksta.
Kristuse veri valati.
Kellegi eest pole rohkem makstud.
Jeesuse silmis olime nii väärtuslikud, et Ta andis omaenese elu meie eest.
Kes meist oleks valmis surema?
Võib-olla mina oleksin Joy eest..
Kas oleksid? - Kui kitsas käes oleks.
See peaks ikka väga kitsas olema.
Me oleme mõõtmatult kallid.
Piiblis on imeline kirjakoht kirjas roomlastele 8:32.
"Tema, kes oma Poegagi ei säästnud, vaid loovutas tema meie kõikide eest,
kuidas ta ei peaks siis koos Pojaga meile kõike muud kinkima?"
Me kõik oleme mõõtmatult kallid.
Teine asi on õieti sama oluline:
Jumal näeb meid teistmoodi, kui me ise kipume nägema.
Me kipume ennast süüdistama igasuguste asjade pärast.
Kuidas Jumal meid näeb?
Mul on täna jälle veekannud kaasas. - Veemängud.
Joy kuulsad veemängud.
Mulle meeldib see väga, sest see aitab mul endal mõista.
See veemäng kõnetab mind isiklikult.
See kujutab Jumalat. - See täis veekann.
Imeline.
Me teame kõik, et Jumal on Püha.
Ta on puhas.
Temas ei ole mingit pimedust.
Ta on valgus.
Piibel ütleb, et Ta on valguse Isa.
Temas ei ole muutuse varju.
Rootsi keeles öeldakse selles kirjakohas imeliselt,
et Temas pole vahelduvust pimeduse ja valguse vahel.
Ta pole vahel pimedus, siis valgus ja jälle pimedus.
Ta on kogu aeg valgus.
Johannes ütleb nii: "Ja see on sõnum,
mida me oleme kuulnud temalt ja kuulutame teile:
Jumal on valgus, ja temas ei ole mingit pimedust."
See on see sõnum.
Johannese esimene kiri 1:5.
Ta on valgus, Temas ei ole mingit pimedust.
Imeline, et võime teada, et meie Jumal on valgus.
Me muidugi tunneme kõik ennast.
Me teame, millised me ise oleme.
Me tunneme ja teame, et me pole sama pühad.
Eriti Jumala pühaduse kõrval saavad nähtavaks minu vead
ja asjad, mida ma ei oska ning milles ma läbi kukun.
Need tulevad nähtavale selle Valguse ees olles.
Valgus paljastab pimeduse.
Häbi tõttu võime karta Jumala palge ette minna.
See ongi kuulus patuprobleem.
Kuidas näiteks pääsen Taevasse, mis on Jumala kodu ja asukoht?
Sinna pääsevad õiged, pühad ja puhtad.
Kuidas ma saaksin sinna?
Kui ma olen eriti tubli ja üritan nagu variserid Vana Testamendi ajal
teha õigesti ja täita kogu Seadust ja olla iga päev ääretult korralik,
kas siis saan puhastada ennast või varjata kuidagi seda sodi?
Kas ma pääsen siis Taevasse?
Kuidas on sellega?
Jumal teadis seda kõike.
Ta teadis, et meil on probleem.
See põhjustab ka seda, et meil on raske tulla Jumala ligi.
Selle tõttu Ta saatis Jeesuse.
See oli peamine põhjus, miks Ta saatis Jeesuse.
Siin on nüüd Jeesus.
Loen teile mõned kirjakohad.
Kiri roomlastele 3:23 ütleb nii:
"sest kõik on pattu teinud ja ilma jäänud Jumala kirkusest"
Me oleme kõik pattu teinud ja ilma jäänud Jumala kirkusest.
Kiri roomlastele 3:10:
"nõnda nagu on kirjutatud: "Ei ole õiget, ei ühtainsatki,
ei ole mõistjat, ei ole Jumala otsijat.
Nad kõik on kaldunud kõrvale, üheskoos kõlbmatuks muutunud,
ei ole, kes teeb head, ei ühtainsatki."
Loen veel Jesaja 59:12:
"Sest meie üleastumisi sinu ees on palju
ja meie patud tunnistavad meie vastu,
sest meie üleastumised on meiega kaasas
ja me tunneme oma süütegusid.."
Me teame oma vigu küll.
Need on meiega kõikjal kaasas.
Oleme sageli väga teadlikud oma vigadest.
Me oleme vägagi teadlikud, mis meie sees on mäda.
Kui me ise ei tea, siis teised ikka teavad!
Sageli teame ise teistest paremini oma nõrkusi.
Sageli on meie probleem, et näeme end oma nõrkuste kaudu.
Me näeme oma puudusi ja kanname neid kaasas.
Need rõhuvad meid.
Me ehitame oma minapildi nende oma halbade külgede järgi.
Kõige põhjal, mida ma ei oska.
See teeb elamise väga raskeks.
Kui meie identiteet on selline, et olen vilets patune,
kes ei kõlba kuhugile, siis on olukord üpris lootusetu.
Küsimus on aga selles,
kas Jumal tahab, et vaataksime end kogu aeg nii?
Me teame küll, millised me sisemiselt oleme,
aga peamine küsimus on, kas Jumal näeb meid sellistena?
Kas see ongi meie saatus?
Isegi kui oleme enam-vähem kõlbulikud,
teame ikka väga hästi, mida me ei oska.
Õnneks saatis Issand Jeesuse!
Piibel ütleb nii:
"Ent teda haavati meie üleastumiste pärast,
löödi meie süütegude tõttu.
Karistus oli tema peal, et meil oleks rahu.."
"Me kõik eksisime nagu lambad, igaüks meist pöördus oma teed,
aga Issand laskis meie kõigi süüteod tulla tema peale."
Issand lasi meie kõigi süüteod tulla Tema peale.
Selle pärast tuli Jeesus ja suri ristil meie eest.
Meie patud, üleastumised,
isegi meie nõrkused lasi Ta tulla Jeesuse peale.
Jeesus suri just nende eest.
Minu puuduste pärast.
Kandis need ristipuule.
See on võrdpilt Jeesusest.
Tema kandis minu vead.
Need on kõik nüüd siin.
Kui mulle jõudis kohale,
et Jumala Poeg tegi seda minu eest siis ma võtsin selle vastu.
Ütlesin: "Issand, andesta mu vead ning pese mind puhtaks.
Tule minu ellu. Sa võid tulla minu ellu!"
Ilmutusraamatus öeldakse,
et Ta seisab minu südameukse taga ja koputab.
Ta ei tule minu ellu vägisi, vaid siis, kui ma avan ukse.
Selle sisse, kes avab südameukse, tuleb Ta, sööb õhtust ja on temaga.
Kui ma avan Talle oma südameukse, siis Ta tuleb sisse mu südamesse.
Kiri koloslastele 1:27 ütleb nii imeliselt:
"kellele Jumal tahtis teada anda,
mis on selle saladuse kirkuse rikkus kõigi rahvaste seas;
see on - Kristus teie sees, kirkuse lootus."
Kui Ta tuli minu ellu, toimus imeline muutus
mu südames, minu vaimus ning minu sisemuses.
Tema tuli päriselt mu sisse elama.
Ta pesi mind puhtaks ja tegi mind uueks.
Piibel ütleb, et vana on möödas, vaata, uus on asemele tulnud.
Me oleme nüüd uued.
Me pole enam vanad ja nõrgad.
Meie sees elab Kristus.
Kristus mu sees. - Kirkuse lootus.
Ma olen uus ja see tähendab, et mu suhe Jumalaga on teistsugune.
See on täiesti erinev, kuidas tohin vaadata ja näha ennast.
Ma saan rahuneda.
Ma ei pea kartma.
Ma ei pea mõtlema oma vigadele.
Kui eksin, palun andestust
ja Ta peseb mind kohe puhtaks ning unustab mu vead.
Minu üleastumisi ei meenutata.
Seda on imeline teada.
See on nii puhas, et seda võib lausa juua.
Probleem on selles, et mitmed meist näevad end ikka sellistena.
Nagu Jeesus ei olekski meie patte ära kandnud.
Kui teeme valesti, siis jääb häbi ja süütunne valitsema.
Nagu valaksime siit tagasi oma klaasi.
Jeesus kandis aga kõik meie patud.
Esimeses Johannese kirjas, mida Joy äsja tsiteeris, öeldakse:
"Kui me oma patud tunnistame, on tema ustav ja õige,
nõnda et ta annab andeks meie patud ja puhastab meid kogu ülekohtust."
Mulle oli seda oluline meeles pidada, kui ma palusin andestust.
Me teeme ju ikka veel vigu.
Kuigi me oleme kirkad ja Jumal näeb meid andekssaanuina,
siis oli minu jaoks oluline see selgeks õppida.
Kui palun andestust ja ikka on kehv tunne,
süütunne või ebapuhas tunne, siis ma tänan palves ikka:
"Tänan, Issand, et andestad mulle ning pesed mind puhtaks!"
Ükskõik kui räpane on me sisemus või kui tõsine on meie patt,
kui Jumal annab andeks, siis Ta annab tõeliselt andeks.
Ta peseb meid kogu ülekohtust puhtaks.
Sellele vaadates saab ka aru,
miks Ta ütleb, et Ta ei pea meie patte enam meeles.
Neid ei ole enam selles.
Kas me julgeme näha ennast sellistena?
Täpselt.
See raputas mind küll.
Kui Jumal näeb mind sellisena,
kas siis on õige, et käin masendununa ringi
ja süüdistan end mingite vanade asjade pärast?
Ei ole!
Jumal näeb mind teises valguses.
Ta näeb mind sellisena, nagu Ta näeb iseennast.
Siin on näha, et oleme Jumala sarnased.
Kiri roomlastele 6:2: "Meie, kes oleme patule surnud.."
Piibli järgi oleme toimunu tõttu otsekui oma patule surnud.
"..kuidas saaksime selles veel elada?
Kas te siis ei tea, et kes me iganes oleme
Kristusesse Jeesusesse ristitud, oleme ristitud tema surmasse?
Me oleme siis koos temaga maha maetud
ristimise kaudu surmasse, et otsekui Kristus on äratatud
üles surnuist Isa kirkuse läbi, nõnda võime ka meie käia uues elus.
Sest kui me oleme kasvanud kokku tema surma sarnasusega,
siis võime seda olla ka ülestõusmise sarnasusega,
teades, et meie vana loomus on koos temaga löödud risti,
et see patune ihu kaotataks, nii et me kunagi enam ei orjaks pattu."
Kõik vanad probleemid, kogu endine ülekohus
ei peaks mind enam juhatama ja me ei peaks enam orjama neid.
Ma ei pea enam mõtlema selle halvema külje üle.
"Sest kes on surnud, see on patust vabaks mõistetud.
Kui me oleme aga surnud koos Kristusega,
siis usume, et me ka elame koos temaga,
teades, et Kristus, olles üles äratatud surnuist,
enam kunagi ei sure; surm ei valitse teda enam,
sest mis ta suri, seda ta suri patule üks kord ja alatiseks,
aga mis ta elab, seda ta elab Jumalale.
Nõnda arvestage ka teie endid olevat surnud patule,
aga elavat Jumalale Kristuses Jeesuses."
Siin ütleb Paulus väga tõsiselt,
et nii see on ja pidage endid patule surnuteks.
Lööge oma liha iga päev risti,
meenutage endale iga päev, et see vana on möödunud
ning see on ristil ja head teed sel minna!
Olen nüüd uus loodu ja ma kõlban Jumalale.
Ma ei pea enam kartma, sest minu sees on jõud.
Kristus elab minu sees.
Sõnum õigusest on üks Piibli tähtsaimaid sõnumeid.
Piiblis näeme, et evangeeliumit selgitatakse Uues Testamendis.
Evangeeliumi sisu seletab lahti Paulus oma kirjas roomlastele.
Kirja roomlastele tasub lugeda, sest Paulus teeb seda põhjalikult.
Ta selgitab põhjalikult, et oleme nüüd õiged usu kaudu.
Meil on õigus ja täius, mida Vana Testmendi ajal
püüdsid juudid saavutada erinevate tegude kaudu.
Nad arvasid, et saavutasid selle, aga keegi ei saa Seaduse läbi õigeks.
Paulus ütleb, et Seaduse kaudu ei või keegi saada õigeks.
Mitte keegi.
Joy luges äsja, et me kõik oleme pattu teinud.
Isegi kui vaataksime kümmet käsku, siis näeksime kõik, et ei tule välja.
Kui arvad siiski, et suudad seda omast jõust,
siis peaksid lugema Mäejutlust.
Seal lööb Jeesus viimase naela meie oma õiguse kirstu sisse,
kuulutades, et piisab sellest, et kutsume oma venda rumalaks -
juba see on nii tõsine patt, et meid mõistetaks hukatusse.
Jeesus viitab sellele, et me ei saa õigust ära teenida.
Jeesus ei taha Mäejutlusega ka seda öelda,
et me peaksime värisedes täitma võimatuid käske.
Jeesus rõhutab vaid, et me ei suuda neid tingimusi iial täita.
Seejärel kuulutab Ta midagi väga imelist.
Kirjas roomlastele öeldakse nii:
"Et me nüüd oleme saanud õigeks usust,
siis on meil rahu Jumalaga meie Issanda Jeesuse Kristuse läbi.."
"teades, et inimene ei saa õigeks Seaduse tegude kaudu,
vaid ainult usu läbi Kristusesse Jeesusesse,
siis oleme ka meie uskunud Kristusesse Jeesusesse,
et saada õigeks usust Kristusesse."
Paulus oli oma elus püüdnud saavutada õigust Seaduse kaudu,
ega saanud seda kunagi kätte.
Kuid ta kohtus Kristusega,
mõistis oma patusust ja sai kingitusena õiguse.
Kus on siis meie au ja uhkus?
Kui kingitusena saame õigeks uskudes Jeesusesse,
siis pole meist midagi ja Jumal saab kogu au!
Me saame usu kaudu pärida õiguse
ja uskuda, et oleme nüüd Jeesuse Kristuse lunastustöö kaudu
Jumalale täielikult kõlbavad, imelised ja pühad.
Täielikult Jumalale meelepärased.
Mitte selle tõttu, mida meie oleme teinud,
vaid selle tõttu, mida Jeesus on teinud.
Kiri koloslastele 1:19: "Sest Jumalal on olnud hea meel
lasta kogu täiusel temas elada ja lepitada tema läbi enesega kõik,
niihästi maapealsed kui taevalised, tehes rahu tema ristivere läbi."
Kristuse risti kaudu me oleme lepitatud Jumalaga.
Meil on hea läbisaamine ja rahu Jumalaga.
"Ka teid, kes te varem olite Jumalast võõrdunud.."
Me näeme, et vigades elades oleme võõrandunud Jumalast.
"ja oma mõtlemise poolest tema vaenlased oma kurjade tegudega,
on Kristus lepitanud nüüd oma lihalikus ihus surma läbi,
et teid seada pühadena ja veatutena ja laitmatutena Jumala palge ette.."
Ta ütleb, et see toimus, et Ta võiks meid seada
pühadena, veatutena ja laitmatutena oma palge ette.
Jeesuse nimel
tahan sulle praegu kuulutada, et sind on pestud puhtaks
ja oled nüüd Jeesuses Kristuses püha, veatu ja laitmatu Jumala ees
ning sind ei saa enam süüdistada!
Me ei tohi ennast enam süüdistada ja teised ei tohi meid süüdistada,
sest Jumala ees oleme me pühad, veatud ja laitmatud!
Olgu sellega lõpp!
Lõppegu see enesesüüdistamine!
Teiste süüdistamine samuti.
Eriti aga enesesüüdistamine, sest sellest kõik algab.
Kui ma ei süüdista ennast, siis pole vaja ka teisi süüdistada.
Anna see klaas korra veel siia!
Selles peitub tohutu vabadus.
Samas ka suur saladus.
Kui julgeme end näha nii, nagu Jumal meid näeb,
siis me muutume üha rohkem sellisteks.
Kui julgeme uskuda seda käsitletamatut armu,
et meid on lunastatud ja lepitatud armust,
siis see toob kaasa tohutu rahu ja samuti tohutu vabaduse.
Sel hetkel ma saa ega pea enam
ise üritama midagi saavutada, et saada enam heaks kiidetud.
Mind võetakse vastu Kristuse tõttu.
Siis on mul rahu.
See alles teeb meie enesehinnangu tugevaks.
Tean, et tahame kõik olla vabad.
Tahame olla mina ise.
Tahame, et ei peaks tundma pidevat süütunnet ja häbi.
See on võimalik.
Pealegi seda Jumal tahabki.
Piiblis on kirjakoht Jesaja 53:11:
"Pärast oma hingevaeva saab ta näha valgust ja rahuldust tunda.."
Siin on juttu sellest, et Jeesus suri meie eest
ja veidi eespool, et ta saab näha, et meist saavad Tema lapsed.
Kui me võtame Ta vastu, saab Ta rahuldust tunda.
Jeesus suri ristil selle tõttu, et meil oleks vabadus.
Ta saab rahuldust ja rõõmu tunda, kui me usume sellesse.
Kui me võtame selle vastu.
Talle ei tee rõõmu, kui peale Tema vastuvõtmist
peame end kogu aeg viletsaiks, patusteks ja väärtusetuteks.
Talle teeb rõõmu,
kui usume seda, mida Ta on teinud ja päriselt elame selles vabaduses,
mille eest Tema on maksnud nii tohutu suure hinna.
Nagu Joy ütles: Ära enam süüdista või materda ennast!
Ära kanna enesega mälestusi vanadest pattudest!
Kui oled need palunud andeks, siis on need ammu lepitatud
ja Jumal ei pea neid enam isegi meeles!
Julge uskuda sellesse, mida Jeesus on teinud!
Imeline on see, et mõistes, et Kristus on minus,
minu sees on selline imeline puhas jõud,
siis see annab mulle, nagu Jan ütles, rahu teha õigesti.
See rahustab mind ja teeb kõik lihtsamaks.
See toob esile pühitsuse vilja. - Just nii see on!
Ma ei orja enam pattu.
Mul on lihtsam vältida vigu.
Ma ei ärritu nii kergesti.
Ma elan puhtamat elu.
See on selle mõistmise vili, mida Kristus tegi minu eest.
See pole miski, mida püüan enesest välja pigistada.
Piibel ütleb, et Tema käsud on nüüd kirjutatud meie südamesse.
Meie sees on soov teha õigesti.
Loomulik soov armastada üksteist ja teha õigesti.
See on Vaimu vili, mis on seal meie sisemuses.
Tahaksin ühe kirjakoha veel lugeda.
Kirjast roomlastele 3:23 alates.
See võtab tegelikult kõik räägitu kokku.
"sest kõik on pattu teinud ja ilma jäänud Jumala kirkusest.."
Kui see sellega lõppekski, siis oleks ikka väga nukker.
Aga see läheb siiski edasi:
"ning mõistetakse õigeks tema armust päris muidu,
lunastuse kaudu, mis on Kristuses Jeesuses.."
Kui sa pole veel vastu võtnud seda kingitust,
seda mõõtmatult kallist, imelist kingitust,
õigust, täielikku puhtust ja lepitust Kristuse kaudu,
siis täna on aeg teha seda.
Kui oled olnud kaua usklik,
aga masendus või süütunne on rõhunud sind aastaid,
siis täna on aeg pääseda vabaks!
Täna on aeg uskuda sellesse, mida Jeesus on teinud,
et see kõik on seal ja püsigu edaspidigi seal!
Sa saad elada vabana!
Palvetame.
Tänu, Taevaisa, et saame tulla Su palge ette just täna.
Tänu, et saame tuua ka vanad asjad, häbi ja süütunde Su ette, Issand!
Ka kõik patud, mis meid vaevavad.
Tänu, Jeesus, et saame, nagu Sinu Sõna ütleb,
tuua need kõik Sulle ja tunnistada need kõik Sulle!
Tänu, Issand, et Sina oled ustav ja õige,
annad meile andeks ja puhastad meid kõiki
kõigest ebaõiglusest nii, et saame olla täiesti vabad!
Palvetame Joyga koos,
et igaüks meist võiks elada selles vabaduses,
uskuda sellesse õiguse kingitusse ning Sinu headusesse, Jumal!
Tänu Issand, et igaüks, kes usub Kristusesse, on juba õige!
Aamen.
Tahame tänada jälle kõiki
e-mailide, telefonikõnede, ja mobiilisõnumite eest!
Tore, et oleme saanud nii paljude eest palvetada!
Meieni on jõudnud ka vägevaid rõõmusõnumeid.
Sel nädalal oleme palvetanud kolme pikaajalise töötu eest
ning nad kõik on saanud omale töökoha.
Vägev!
Tänu Taevaisale selle eest!
Kui soovid toetada seda saadet, võid helistada numbrile 9001777
Kõne hind Eestis on 7 eurot.
Võid kasutada ka kontonumbreid, mida näed peatselt ekraanil.
Ole õnnistatud ja vaba Jeesuse nimel!
Tea, et sa oled juba õige! Aamen.
TV7 arvelduskontod Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin