JUMAL KÕNELEB
,Tere!
Kas vajad abi lapsevanemaks olemises?
Võime Joyga tunnistada,
et meie vajasime ja vajame edaspidigi abi.
Jumal õnneks teab, et me pole vanematena täiuslikud.
Juba Aadam ja Eeva panid kõvasti mööda.
Meie kõik teeme vigu.
Keegi pole täiuslik ema ega isa, aga meil on täiuslik Taevaisa.
Tema oskab meid ka õpetada.
Kas oskab? - Loomulikult.
Siin on raamat, mis samuti oskab meid õpetada.
Halleluuja!
Imeline on see,
et kui otsime Temalt abi, siis me muutume.
Kui see poleks tõsi, siis võiks mind küll veega alla lasta!
Su emaksolemise vähemalt. - Head teed sel minna!
Võin ütelda samuti üsna otse, et kui minu isa roll
sõltuks minu psühholoogiametist, siis poleks neist mingit kasu.
Hoopis see päästis meid,
et õppisin tundma Teda, kes on isade Isa.
Temas on minu tugevus!
Suhe Jumalaga on A ja O kristlaseks olemises.
See on meie elus kõige aluseks.
Lastekasvatuses on samuti suhe meie ja laste vahel A ja O.
Tahan kinnitada, mida Joy ütles, et suhe Jumalaga on esmatähtis.
Tee see kõigepealt korda. - See aitab kohe väga palju.
Päriselt ka!
Rääkisime sellest eelmises saates, et väikene laps vajab armastust.
Kinnitasin isasid ja tahan julgustada nii isasid kui emasid
panustama sellesse esimesse kasvatamise perioodi.
Piibli aegadel, kui õieti mäletan,
saadi esimene laps vahetult pärast abiellumist.
Mees aasta vabaks sõjaväeteenistusest,
et oma perekonda üles ehitada.
See oli nagu isaduspuhkus.
Lapsehoolduspuhkusesse on oluline panustada.
Mis saab siis, kui laps kasvab ja saabub "imetore" teismeiga?
Esmalt rääkisime sellest,
et kui oleme panustanud lapsega läheda suhte rajamisesse,
kus laps teab, et hoolime temast ning ta on meile oluline,
siis on teismeiga palju kergem.
Kui alus on rajamata, tulevad teismeeas pettumused esile.
Sel hetkel võib olla väga keeruline.
Tasub seda olukorda ennetada väikelapsega suhet ehitades.
Oleme mõistnud, et teismeiga saab pehmendada.
Sain ühe hea vihje meie kooli õppealajuhatajalt.
Tervisi Merja Tammisele!
Kui meie lapsed jõudsid teismeikka, siis andis ta meile ühe soovituse.
Ta ütles: "Usaldage oma noori! Ütelge seda neile ja näidake seda."
Kui lapsed esimest korda ütlesid, et nad ei tule peale kooli koju
ja tahtsid jääda sõpradega peale tunde linna peale,
siis ütlesimegi neile: "Olgu. Ma usun, et sa käitud targalt!
Tule õigel ajal bussiga koju. Usun, et teed valikuid hästi."
Meie lapsed on ütelnud, et see kõnetas neid.
Nad tundsid, et neid usaldatakse ja vanemad ei hakka kohe keelama:
"Linna sa küll ei lähe. Seal on nii palju ohtlikku!"
või ähvardama:
"Vaata, et tuled õigel ajal koju ning kui sa ei tule, siis.."
Selle asemel öeldi:
"Võid minna ja ma usun, et sa käitud korralikult!"
Tarkus seisneb selles, et anname lapsele vastutuse.
Usaldame teda ja laps mõistab, et tema ülesanne on vastutada.
See kasvatab last.
Meie lapsed on öelnud hiljem, et nad ei tahtnud usaldust petta.
Nad ei tahtnud teha valesid asju, sest vanemad usaldasid neid.
Küsimus oli selles samas südamete ühenduses.
Nad ei tahtnud valmistada pettumust ja tundsid, et neist peetakse lugu.
See oli palju parem, kui pooletunnine loeng ohtudest.
See oli väga hea nõuanne.
Selline väike vihje.
Imeline on, et abi võib paluda nii lastekasvatuses kui elus üldiselt.
Kõike ei pea ise oskama.
Kui on väljakutseid ja raskusi,
teismeiga pole kena ja roosiline ning mingil muul põhjusel
tekib keerulisi olukordi, siis tasub paluda abi.
Soomes on loodud väga hea tugivõrgustik
kohe lasteaiaastmest peale, koolipsühholoogideni välja,
sh erinevad spetsialistid, nõustajad ja tervishoiutöötajad.
Lastekaitseametnikega oleme saanud teha head koostööd.
Mina pole kohanud ühtegi sellist näotut juhtumit,
mida lehtedest saab lugeda.
Koostöö on olnud avatud ja hea.
Lastekaitseametnike tegevus on alati olnud vanemlust toetav,
peret abistav ja kinnitav, et ehitada kindel tugivõrgustik.
Nad ei ole mingid koletised, kes tahavad lapsed ära võtta.
Mina pole küll selliseid kohanud.
Võib-olla on ka selliseid kusagil, aga ikkagi tasub paluda abi.
Õpetussõnades 15:22 öeldakse nii: "Nõupidamiseta nurjuvad kavatsused,
aga lähevad korda paljude nõuandjate abiga."
Kui tunned ennast olevat lastekasvatuse ülesandes üksi,
siis tasub juba algusest peale ehitada tugivõrgustikku.
Nagu küla enese ümber.
Milline on minu võrgustik?
Kes on head abivalmid inimesed?
Kas mu lastel on vanaemad või kooliõpetaja, keda usaldan?
Kas võiksin käia nõuandlas?
Kas saan hädas või paanikas helistada mõnele tervishoiutöötajale?
Kas saan käia perenõustamisel regulaarselt asjade üle arutamas?
Kas on keegi, kellega nõu pidada, kui on mingi olukord lastega,
kus nad käituvad kummaliselt või tekib mõni suurem tüli?
Kas on inimesi, kellele jagada oma muresid?
Koolipsühholoogi töö on selline.
Kui tekib probleeme, siis ehitatakse üles võrgustik.
Hakatakse arutlema selle üle, mis toimiks ja mis mitte,
mida võiks lapsevanemale välja pakkuda,
mis on ema jaoks keeruline ning milles vajaks ta abi,
milles me saaksime kõik aidata, et leida koos lahendusi?
Teeme ka haiglakooliga koostööd.
See on suur tarkuseallikas meile,
sest seal kohtab tõesti raskete probleemidega lapsi.
Sealt oleme saanud palju kogemusi juurde.
Mind julgustas, kui koosolekul haiglakooli direktor ütles mulle:
"Me proovime erinevaid asju. Kui üks ei toimi, proovime teist.
Nii kaua, kuni me leiame selle meetodi, mis toimib."
Lastekasvatuses on samuti erinevaid meetodeid.
Tuleb leida need asjad,
mis konkreetse lapse ja pere puhul toimivad.
Halleluuja! Hästi jutlustatud.
Põhiline lastekasvatuses ja just teismeliste kasvatamises
on meeles pidada, et armastus on tähtsam kui usk.
Ma ei pea sugugi silmas,
et me ei peaks lastele õpetama Jeesusest.
Muidugi peame.
Neiski asjus seisavad lapsed teismeeas valikute ees.
Nad hakkavad mõtlema, kas nad tahavad järgida Jeesust
ja kas nad tahavad teha nii, nagu nende vanemad teevad.
Millesse ma ise usun?
Mida ma ise mõtlen sellest asjast?
Milline on minu enese arvamus kõigest sellest kuuldust?
Mida ma päriselt ise mõtlen?
See on tähtis, sest Jumal tahab meie lastega isiklikku suhet.
Jumal ei taha, et lapsed oleks
nii öelda "Jumala lapselapsed", kellel pole oma suhet Jumalaga.
Nad teevad, mida vanemad ees või järgivad oma vanemate Jumalat.
Jumal tahab luua isikliku suhte iga üksiku meie lapsega.
Selleks on tähtis usaldus.
See pole ohtlik, et laps arutleb nende asjade üle.
Pole ohtlik, kui ta isegi mõtleb, kas Jumal üldse on olemas.
Ära lase hirmul võimust võtta.
Ära hakka muretsema!
Kui see hirm jõuab lapseni, siis teeb see ainult kahju.
Pea meeles, et Jumal armastab meid kõiki -
nii usklikke kui uskmatuid, sõltumata sellest, kas meie usume.
Peame usaldama oma lapsi, kui näitame oma armastust välja,
ka siis, kui nad kahtlevad või teevad rumalusi.
Samuti siis, kui nad mõtlevad, kas Jumal on päriselt olemas.
Me ikka armastame ja toetame, kui oleme nendega koos.
See loob aluse,
et lapsed saavad rahulikult otsida isiklikku suhet Jumalaga.
Meenub aeg, kui alustasime lastetöö tegemist meie koguduses,
Kaua aega tagasi, 1996. a Suur-Helsingi koguduses.
Kumbki meist polnud kunagi varem käinud ise üheski pühapäevakoolis.
Ma olin olnud juba Turu linnas pühapäevakoolitöö abiliseks
aga lapsena me polnud kumbki käinud pühapäevakoolis.
Meil puudus see kogemus, mida lastega koguduses tehakse.
Mida siis peaks tegema, kui laps tuleb kogudusse?
Kuidas see käib?
Meil polnud õrna aimugi.
Läksin Issanda ette ja palusin, et Issand aitaks.
"Kuidas Sina tahad, et me seda teeksime?"
Ta andis mulle pildi, mida ma kunagi ei unusta.
See pilt on olnud ka meie kristliku kooli lastetöö aluseks.
Mõttepilt sellest, kuidas Issand suhtleb lastega.
Nägin pilti jalgpalliväljakust, kus mängisid tüdrukud ja poisid.
Nad olid umbes 9-13aastased.
Nad mängisid kogu hingest, higistena ja keskendunult jalgpalli.
Nägin, et Jeesus oli seal nendega koos.
Tal oli seljas pikk valge rüü, nagu Teda maalidel kujutatakse.
See rüü oli kortsus ja liivane.
Ta oli higine ja juuksed olid sassis.
Ta mängis tõesti kogu hingest nende lastega jalgpalli.
Kui ma Teda vaatasin, siis ma märkasin,
et Ta ei mõtelnud pühi mõtteid ega üritanud midagi jutlustada.
Ta oli pühendunud jalgpalli mängimisele.
Ta nautis seda. - Ta oli sellele keskendunud.
Ta otsis väravat ja mõtles, kellele tuleks sööta.
Ta oli täielikult mängule keskendunud.
Ma vaatasin ka lapsi.
Nägin, kuidas poisid silmanurgast piiluvad seda täiskasvanud mängijat
ja see puudutas nende südameid, et täiskasvanu osaleb nende asjades.
Ta päriselt keskendub
ja võtab osa sellest asjast, mida nemad teevad.
Kui mäng lõppes, viskasid nad end murule pikali.
Kõik olid higised aga rõõmsad ja rahulolevad hea mängu järel.
Keegi jõi pudelist vett.
Issand istus seal lastega koos täiesti vaikselt.
Lapsed rääkisid omavahel.
Siis hakkasid lapsed rääkima ja küsima erinevaid asju Issandalt.
Nad rääkisid oma eludest, avasid oma südamed,
rääkisid asjadest, mis neile haiget tegid.
Seal oli üks 12-aastane tüdruk.
Ta oli kõhuli murul, lõug kätel.
Ta rääkis Jeesusega, kes oli tema vastas samamoodi.
Nad rääkisid omavahel ja tüdruk rääkis omi asju Talle.
Mõistsin siis, mida see tähendab, et armastus peab olema esikohal.
Peame päriselt lastega suhtlema ja armastust välja näitama.
Laste puhul tähendab armastus enamasti koos lõbutsemist.
Me teeme koos nendega midagi toredat.
Midagi sellist, mis meile endale ka meeldib.
Võime mahla juues rääkida Taevasest Isast.
Nii me koguduses tegimegi.
Üürisime suure spordisaali ja viisime kõik lapsed sinna.
Lõbutsesime koos, sõime kooki, jõime mahla ja rääkisime Piiblist.
Palvetasime nendega koos.
See oli imetore ja kandis ka vilja.
Lapsed tundsid, et neist hoolitakse ja koguduses võib olla tore.
Nad tahtsid tulla kogudusse.
Korraga oli palju lapsi, kes nüüd tahtsid kogudusse tulla.
Varem nad ei tahtnud tulla.
Kui pühapäevakoolis loeb keegi vaid tuima näoga Piiblit ette,
siis see ei toimi, sest see pole tore.
Kasvatuse võti on armastus.
Kui oskad näha armastavat Jumalat, siis avaneb ka Piibel uuel moel.
Tema on tõesti armastus.
Armastus toimib.
Piibel ütleb, et armastus ei hävi iial.
See tähendab, et see ei kao kunagi kuhugile.
Ükskõik, kui keerulisi olukordi ka ette tuleks.
Tema armastus ei hävi iial.
See tähendab ka seda, et see võidab alati.
Tahame sind tõesti julgustada: ära anna järele ega alla!
Mida siis teha?
Mida siiski teha, kui kõik on läinud valesti?
Lapsed on läinud halvale teele.
Mida siis teha saaks?
Abi tuleb alati Jumalalt.
Tahaksin rääkida ka ühe loo.
Kuulsin hiljuti lugu isast, kelle poeg oli läinud halvale teele
ja nädalavahetustel ta jõi, kasutas narkootikume
ning toodi sageli politseiautos täis peaga koju.
Nii igal nädalavahetusel.
Isa oli väga mures ja palvetas.
Sama jätkus nädalast nädalasse ja mingit muutust tulnud.
Isa süda valutas väga.
Ta küsis palves Jumalalt, mida teha?
Jumal vastas: "Anna oma poeg üleni mulle!"
Mees vastas: "Ma ju teen seda. Kogu aeg palvetan ta eest."
Ta märkas, et ta südames oli nii palju valu ja muret,
et ta polnud seda üleni Issanda kätte andnud."
Ta andis oma poja täielikult Issandale üle.
"Mina ei suuda enam. Ma annan Ta üleni sulle!"
Ta olgu nüüdsest täielikult Sinu poeg.
Korralda Sina see asi täiesti. Mina seda ei suuda teha."
Nädal läks mööda.
Nädalavahetusel läks poeg taas kuhugile pidutsema.
Ta tuli tagasi ilma politsei eskordita.
Ta tuli tagasi sama puhaste riietega, kui oli kodust läinud.
Tal oli nägu naerul.
Ta oli saanud päästetud.
Just siis, kui poiss oli minemas enesele ohtlikke rumalusi tegema,
siis oli Jumal ta peatanud ja juhatanud lähimasse kogudusse.
Jumal peatas ta.
Ta läks kogudusse,
andis oma elu Jeesusele, sai päästetud ja sündis uuesti.
Ta sai vabaks ja tuli isa juurde uue inimesena.
Ka lugu Aabrahamist räägib sellest samast.
Aabraham andis oma ainsa poja ja oli valmis teda ohverdama.
Ta ei pidanud Iisakit ohverdama, aga ta andis ta üleni Jumalale.
Kui meie lapsed sündisid, siis andsime nad üleni Jumalale.
Seda võid sa korduvalt teha.
Usu, et Taevaisa teab, et sinu ja minu lapsed
pole õieti meie lapsed, vaid Taevaisa lapsed.
Nad on meile antud laenuks.
Võime alati toetuda Taevaisale, kui me ei saa hakkama.
"Võta Sina see laps ja aita Sina teda!"
Ma tean, et kindlasti on vaatajaid,
kes on seda palvet palunud ja seda võitlust võidelnud.
Ära siiski anna alla!
Anna oma laps täiesti Issandale, toetu ja looda Tema peale!
Ta teeb seda, mis Sulle on võimatu. Aamen.
Väga lihtne on tulema, et me muudkui ainult muretseme.
Muretseme natuke veel.
Olen endale Piibli vahele kogunud laste teemal imelisi kirjakohti.
Neid loen peaaegu iga päev ja see julgustab ning aitab.
Jumala sõnad meie laste kohta erinevad meie sõnadest palju.
Meie pea on sageli täis muresid.
Kuidas neil läheb?
Kas nad saavad töökoha?
Kas nad pääsevad edasi õppima?
Kas nad on ikka piisavalt usinad?
Kas ma olen neid hästi kasvatanud?
Kas nende sõbrad mõjuvad halvasti?
Piiblisse vaadates leiame julgustavaid lubadusi.
Imelisi jõudu andvaid lubadusi.
"Issanda kartuses on tugeva lootus ja varjupaik tema lastele."
Johannese 10:29 on imeline!
"Minu Isa, kes on suurim kõigest, on nad mulle andnud,
ja keegi ei suuda neid kiskuda Isa käest."
Halleluuja!
Keegi ei suuda neid kiskuda Isa käest.
Jesaja 44:3 lubab Issand:
"Sest ma valan janusele vett ja kuivale voogusid;
ma valan sinu soo peale oma Vaimu
(see tähendab minu laste peale!), ja su järglaste peale oma õnnistuse,
et nad võrsuksid kui roogude vahel, otsekui remmelgad veeojade ääres."
Neid sõnu võib rääkida otse oma laste olukordadesse,
isegi kui nad ei näi olevat otsekui remmelgad veeojade ääres,
kui Jumala Vaimu liikumine ei paista nende eludest kusagilt.
Issand, tänu, et Sa valad oma Vaimu minu järglaste peale
ja nad kasvavad kui roogude vahel!"
Jesaja 59:21 veel:
"Ja niisugune on mu leping (mu lubadus) nendega, ütleb Issand:
Minu Vaim, kes on su peal, ja minu sõnad,
mis ma olen pannud sulle suhu, ei lahku sinu suust
ega sinu järglaste suust ega sinu järglaste järglaste suust,
ütleb Issand, nüüdsest ajast alates ja igavesti."
Neid imelisi lubadusi on palju, mida Tal on mu laste osas plaanis.
Jumala Sõna on vägev.
See on vägev ja elav ning mõjutab mu laste elusid.
Kui räägin neid elavaid Sõnu oma laste eludesse,
siis see mõjutab nende elusid.
Jumal räägib häid asju.
Ma ei pea ootama, et laps ise pöörduks selle poole.
Ma ise räägin salaja iga päev neid tõotusi
ja näen peagi vilja oma laste eludes. - Halleluuja!
Palvetame.
Kas sina palvetaksid?
Isa, tänan, et saame tulla Su palge ette
rõõmu, hõiskamise, lootuse ning usukindlusega.
Saame rõõmsa meelega tuua oma lapsed Su palge ette.
Issand, tänu, et oled nii võimas ja teed kaugelt üle meie palvete!
Teed rohkem, kui me palume või saame uskuda ja loota!
Me lihtsalt täname Sind, Issand,
et meie perekond ja lapsed on Sinu kätes!
Issand, ma tänan Sind, et Su kaitse on nende kohal ja ümber.
Sa juhatad neid, valad oma Vaimu nende peale,
lased oma Sõnal pulbitseda nende südametes.
Tänu, Issand, et Sinul on tulevikku ja lootust.
Sul on häid plaane minu laste jaoks!
Issand, tänan Sind ka selle eest,
et annad mulle emana vajaliku tarkuse,
nii minu töös lastega, kui argipäeval oma perekonnas.
Pole vahet, kui väikesed või kui suured on lapsed.
Sa annad mulle vajamineva tarkuse ja jõu.
Saan minna rõõmsana edasi.
Saan heita oma mured Sinule.
Saan olla täis lootust ja usukindlust.
Jeesuse nimel, aamen.
TV7 teeb ka head lastetööd.
Olen vaadanud TV7 lastesaateid ja need on väga head saated.
Tasub kasutada TV7 materjali ka selles valdkonnas.
Kui soovid toetada seda tööd ja "Jumal kõneleb" saatesarja,
võid helistada numbrile 9001777.
Kõne hind Eestis on 7 eurot.
Võid kasutada ka kontonumbreid, mida näed saate lõpus ekraanil.
Ole õnnistatud!
Pea meeles, et Jumal tõesti on Sinuga igal päeval.
Tema arm on uus igal hommikul.
TV7 arvelduskontod Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin