JUMAL KÕNELEB
Tere jälle!
Asi, mida Jumal väga väärtustab ja mida me inimestena väärtustame,
on ustavus.
Imeline on, kui inimesest paistab välja see omadus.
Imeline on teada, et teenime Issandat,
kes on ise tõeliselt ustav.
Võiks öelda, et Tema ongi ustavus.
Piibel ütleb 1 Korintlastele 1:9 "Jumal on ustav."
Nii lihtsalt: "Jumal on ustav."
Parima eeskuju ustavusest näitas meile Jeesus.
Tema oli ustav ristisurmani.
Jumal tahab, et see omadus edeneks meis vaatamata sellele,
et ühiskonnas seda eriti palju näha pole.
Maailm oleks teistsugune, kui me oleksime ustavad.
Ustav on see, kes püsib, püsib, püsib, püsib ja püsib.
Ustav on, kes on alati mu kõrval. Kes ei jäta mind kunagi maha.
Kas selles maailmas leidub enam kedagi sellist?
Kas see omadus on siit maailmast kadunud?
Ustavus kestab ja ei katke.
Kui midagi sellist olemas oleks,
midagi sellist minu jaoks, mis püsiks ja iialgi ei katkeks,
ei kaoks ega jätaks mind iialgi hätta, seda ma küll tahaks.
Jumal ongi just selline.
Mis tõestab, et Jumal on tõesti selline?
Jeesuse ristisurm. - Jah, see räägib just sellest.
Sellest räägib just see, mida Jeesus tegi meie eest ristil.
Rist ütleb mulle:
"Joy, olen teinud sinuga igavese lepingu igaveseks ajaks.
Joy, ma suren sinu eest!
Kui see on sündinud, ei või miski, keegi ega kunagi meid lahutada.
Ükski vägi maailmas ei saa seda enam tühistada.
See on juba toimunud.
Selle pärast ei saa mind ja Jumalat enam iialgi lahutada.
See on vereleping."
Isegi, kui mina rikuks seda lepingut ja käituksin kuitahes halvasti,
isegi kui tapaksin mõne inimese - rist jääb ikka püsima.
Rist püsib, püsib ja püsib. Seda ei saa muuta.
Saan igal päeval alustada üha uuesti koos Temaga.
See on ustavuse aluseks.
Sellel Jumala ustavus seisab.
See seisab Jeesuse ristisurmal.
See on juba toimunud, Ta on juba minu eest surnud.
Ta saab olla üksnes ustav. Muud võimalust pole.
See on juba toimunud.
Ta annab mulle igal päeval armu. Ta annab mulle alati andeks.
Iga kord, kui ma seda soovin. Alati, kui seda vajan.
Alati, kui seda palun. Rist muudkui püsib ja püsib.
Teame, kuidas süüdistavad mõtted võivad meid elus vangistada.
Meie vead võivad süüdistades justkui kummitada meid aastaid.
Siis on tähtis pöörata pilk siia, mitte oma oskustele ja sellele,
kuidas mul endal on õnnestunud ustav olla.
Ma pööran pilgu ristile. Seda on nii imeline teha.
Sellest tuleb alustada.
Nehemja raamatus 9:33 öeldakse:
"Sina oled õiglane kõiges, mis meie peale on tulnud,
sest sina oled osutanud ustavust, meie aga oleme olnud õelad."
Jumal on ustav ka siis, kui meie seda alati pole.
See püsib.
Teine ustavust väljendav sõna on arm.
Arm väljendab ka, et Tema on ustav, isegi, kui meie seda alati pole.
Kiri Roomlastele 3:3-4 ütleb:
"Mis siis nüüd? Kui mõned pole olnud ustavad,
ega siis nende ebaustavus tühista Jumala ustavust?"
Kas see on tõesti nii?
Kas siis, kui eksin, ei hoolitse Jumal minu eest enam?
Kas siis, kui olen truudusetu, ei saa ma enam Jumalat usaldada?
Piibel kuulutab otsesõnu:
"Mitte sugugi! Kindel on, et Jumal on tõemeelne,
aga iga inimene valelik, nagu on kirjutatud:
...selleks, et sind tunnistataks õigeks su sõnades
ja sa võidaksid, kui sinuga käidaks kohut.”
Piibel räägib sellest algusest lõpuni.
Ka suured usuisad olid harva kõiges kuni lõpuni ustavad.
Suurem osa ei olnud. Keegi meist ei ole. - Mitte keegi.
Kas siis kui olen täiuslik, siis on Jumal ustav? - Ei ole!
Rist räägib taas tõde Jumala ustavusest!
Imeline on see, et see Jeesus elab nüüd minus!
Halleluuja!
Kas siiamaani? See on küll hea! Tänu Issandale!
Tema, kes suri kogu maailma eest,
kolis minu sisse elama, kui võtsin Ta vastu.
Iga kristlase sisse. - Ta teeb seal sees tööd.
Püsivus ja ustavus tuleb sealt seest, Temalt.
Ma muutusin sel hetkel, kui võtsin Ta vastu.
Minu sees on selle pärast jõud, mis ei taha iialgi alla anda.
See ei anna alla mu laste osas, mu sugulaste ja sõprade osas,
ega mu vaenlaste osas, sest Tema elab minu sees.
Ta teeb meie sees tööd, kuigi meile vahel tundubki,
et nüüd annaks alla, lööks käega ja nüüd on küll kõigest kõrini.
Ta elab minu sees kogu aeg.
Tema veri annab kogu aeg armu ja tahab ikka ja jälle uskuda,
anda uue võimaluse ja taas usaldada.
See elab minu sees.
Sellepärast suudame meiegi paremini, kui varem
ja paremini, kui ilma Temata.
Kiri Galaatlastele 5:22 räägib Vaimu viljast, mis on meie sees.
"Vaimu vili on armastus, rõõm, rahu, pikk meel, lahkus, headus,
ustavus, tasadus, enesevalitsus." See kõik on Jeesuses Kristuses.
Kui olen Jeesuses Kristuses ja Tema on minu sees,
siis need imelised asjad on minus,
isegi kui ma ise arvan enda kohta, et olen täiesti vilets vennike.
Tõde on, et Kristuse kaudu
on kõik need head omadused minu sees.
Võin toetuda sellele, missugune Tema on.
Jumala ustavust näitab esmalt see,
et Tema on ustav ka siis, kui meie seda alati pole.
See on imeline kaitse.
Oma jõududega me hakkama ei saaks.
Seetõttu vajamegi Tema ustavust.
Nagu näite tõin -
Aabraham sai Iisaki, kuigi vahepeal "tegi" Ismaeli,
Joosepist sai vaarao parem käsi, kuigi ta läks läbi suurte raskuste.
Iisraellased jõudsid tõotatud maale vaatamata oma truudusetusele.
Rahvas pääses ikkagi tõotatud maale.
Peetrusest sai koguduse juht, kuigi ta reetis Jeesuse.
Neist lugudest näeme,
et suured saavutused ei sõltunud inimeste ustavusest.
Need sõltusid Jumala ustavusest.
Tema on ustav ka siis, kui meie seda ei ole.
Teine valdkond, milles Jumal on alati ustav
ja mida Joy just mainis, on andestamine.
Ta annab alati meie patud andeks.
Johannese esimene kiri 1:9 ütleb:
"Kui me oma patud tunnistame, on tema ustav ja õige,
nõnda et ta annab andeks meie patud ja puhastab meid kogu ülekohtust."
Kui oma patud tunnistame, on tema alati ustav ja õige
ja annab alati andeks patud, mille Ta on juba ristil andestanud.
Me teeme ka peale seda vigu.
Kui tuleme Tema juurde ja tunnistame oma eksimused,
on Tema ustav ja õige ja annab need alati andeks.
Ta puhastab meid kogu ülekohtust.
Oleme saanud vahel palvesoove, milles inimesed kirjutavad:
"Soovin, et ma saaksin oma patud andeks!"
Sa oled need juba andeks saanud.
Kui tunnistad need Jumalale, siis saad need kohe andeks!
Selle selge tõotuse järgi. - Ja selle ristipuu järgi!
See on peamine asi!
Ära jää oma pattude üle muretsema ja mõtlema, millal saad andestust,
sest sa oled need saanud andeks... - Juba 2000 aastat tagasi!
Kui tunnistad need üles, siis Tema on ustav
ja peseb sind ka puhtaks, et saad olla neist vaba.
Mõnikord võivad asjad elus minna väga rappa.
Tekib tunne, et ei suudagi enam jätkata.
Teed nii suure vea, et tagasiteed ei tundu olevat.
Vaadates aga ristile, näed, et alati on tagasitee.
Alati saab jätkata. Alati saab otsast peale alustada.
Igal päeval. Igal hommikul on Jumala arm uus.
Me harjutame seda asja koolis päris palju.
Nii iseenda peal, kui ka lastega koos.
Mõistagi tekib vahel tülisid. Vahel minnakse lausa kaklema.
Võib tekkida päris kriitilisi olukordi.
Mida me siis teeme?
Siis me palume oma armsatel lastel, kes võivad olla vägagi vihased,
oma kabinetti tulla.
Nad istuvad seal ja on vihased.
Esitan neile sellise küsimuse:
"Kas keegi soovib öelda, kas ta on teinud midagi sellist,
mis solvas sõpra või pahandas kedagi teist?"
"Kas tahaksid rääkida, mida sa oled praegu teinud sellist,
mis tekitas kellegil teisel paha tunde?"
Ja nad hakkavad rääkima:
"Jah, ma ropendasin ja nimetasin sõpra rumala nimega!"
"Siis ma lõin ja tõukasin teda ja ropendasin veel kord."
"Ma palun vabandust!"
Ma ei pea tavaliselt isegi käskima andeks paluda.
Juba sel ajal, kui nad räägivad, millega nad on hakkama saanud,
tekib neil vajadus vabandust paluda.
Teine ütleb: "Ka mina kiusasin. Olen juba mitu päeva kiusanud.
Ma tean seda ja tahan paluda vabandust!"
Siis me kirjutame kõik selle üles. Ma tunnustan neid rääkimise eest.
"Olete tublid ja julged, et tunnistate selle kõik üles!"
"Olete suurepärased mehed ja naised, et rääkisite seda!"
Kirjutame selle üles ja palume vabandust.
Lepime ära ja lubame lõpetada sellised asjad.
On hea meeles pidada, et räägime iseenda kohta.
Mida mina olen teinud teisele, mitte mida teine tegi mulle.
Sellest tuleks lõputu jama.
Kirjutame kõik paberi peale üles. Mul on kabinetis paberipurustaja.
Paberihundist kontorimasin on nagu tagavara-Jeesus.
Argipäeva-Jeesus koolipsühholoogi kabinetis.
Paberihunt on imetore asi.
Võtame oma vead, patud ja asjad, mida oleme teinud,
palume need andeks ja pistame paberihundi suhu.
Ongi läinud! Kadunud.
Just nagu see kirjakoht, millest Jan rääkis - 1Johannese 1:9
"Kui me oma patud tunnistame" - seda me tegime, kirjalikult lausa.
Palusime andeks ja parandasime meelt.
"...on tema ustav ja õige,
nõnda et ta annab andeks meie patud ja puhastab meid kogu ülekohtust."
Teine kirjakoht ütleb, et Ta enam isegi ei mäleta neid.
Kui oleme palunud andestust ja Ta on andnud meile andeks,
siis Ta ei pea neid enam meeles. Need kaovad Jeesus-purustajasse.
Imleine on olla sellest süüst vaba
Kui oligi vahetunnil kõva kisma ja öeldi üksteisele inetuid asju,
siis paneme selle kõik purustajasse ja saame alustada otsast peale.
Lapsed on toredad. Nad usuvad ja võtavad selle vastu.
Nad lähevad sealt vahetundi või tundi edasi kergendustundega.
See on evangeelium argipäevas.
Evangeelium ei ole üksnes kirikupingi teema.
See pole mingi teooria Piiblis, millest keegi aru ei saa.
Evangeelium on väga konkreetne asi,
mis aitab meid igapäevaelus toime tulla ja edasi minna.
Imeline on just see, et me kõik teame ju omi vigu.
Kui saame need välja öelda, tekib armu atmosfäär.
Me ei viibuta riiukukkede kohal lihtsalt süüdistava sõrmega.
Aitame neil edasi minna.
Tahaksin veel midagi öelda. See on nagu reklaami tegemine.
Igaüks meist vajab sellist. Ostke see endale ka koju.
Muretse enesele Jeesus-purusti! See on iga kodu õnne alus.
Aamen. - Tegelikult ka!
Jeesus-purusti toob su koju õnne ja rahu.
Kuidas saaksime tulla abielus toime ilma sellise Jeesus-purustita?
Kui seda poleks, oleksid kõik vead,
mida olen 22 aasta jookusul sinu suhtes teinud, nagu mägi.
See oleks prügimägi, mis rõhuks mind ja oleks me vahel.
Meie elu oleks nagu jäätmejaam, kui poleks sellist purustusmasinat,
kuhu ma olen saanud kõik need asjad toppida.
Ja siis veel minu tekitatud mägi ja meie laste prügihunnikud!
Me ei mahuks isegi koos elama või elaks nagu jäätmejaamas.
Jeesus-purusti puhastab su elu kõigest vanast,
peseb sind puhtaks
ja ütleb, et vana on kadunud ja uus on asemele tulnud.
See on ustavuse alus. Siit saabki ustavus alguse.
See teeb ustavuse võimalikuks.
Rist. Andestus. Väärt kraam. Seda ma reklaamin!
Jeesus-purusti. - See on täpselt sama asi.
See purusti sümboliseerib seda. See tasub enesele koju muretseda!
See tuleb tööle panna. - Halleluuja! Purusti igasse tuppa!
Ja igale töökohale samuti.
Tahan rääkida veel ühest asjast.
Sinu jutt oli võimas. Tänu, selle reklaami eest!
Hangime enesele kohe mitu tükki. - Pole vaja, ühest ristist piisab!
On veel üks tähtis asi, mis näitab, et Jumal on ustav.
Nimelt see, et Tema peab oma lubadusi.
Kiri Heebrealastele 10:23 ütleb:
"Pidagem vankumatult kinni lootuse tunnistusest,
sest ustav on, kes seda on tõotanud."
Seda on minu elus olnud väga oluline mõista ja uskuda.
Piibel on tõotusi täis.
Tõotusi, et Ta tervendab, et Ta hoolitseb meie eest,
õnnistab meie lapsi, õnnistab meid, kui järgime Teda,
lubadusi selle kohta, et Ta õnnistab meie kätetööd jne.
Ta vastab palvetele ja kuuleb sind, kui palvetad.
Piibel on täis imelisi tõotusi.
Aargipäevas on ajafaktor paras väljakutse.
Võib tunduda, et Jumal ei vastagi,
ei hoolitse minu eest, ega tervendagi mind mu haigusest.
Piibel julgustab meid hoidma kinni lootuse tunnistusest,
hoidma sellest tõliselt kõvasti kinni,
sest Tema, kes lubaduse andis, on ustav.
Olen omas elus märganud, et kui ma ei anna alla,
ega lase ajal, olukordadel või väljakutsetel end masendada,
vaid loodan kõiges koguaeg sellele, et Tema, kes lubas, on ustav,
kuigi ma ei näe kohe vastust, kui mina seda tahaksin,
siis olen näinud kord korra järel, et need tõotused kehtivad.
Tema, kes on need siia kirjutanud, on teadnud, millest räägib
ja mõtleb seda tõsiselt, mida on kirja pannud.
Kui pean sellest kinni, saan alati näha, et see toimib.
Kas tead, millest see asi tuleb? Ka tõotustel on sama lähtekoht.
Ega ometi mitte jälle purustist?
Selle peale on tõotused rajatud.
Piibel ütleb, et Ta kandis meie haigused.
Seepärast me võime saada terveks.
Piibel ütleb, et Ta kandis meie eest needust.
Selle pärast saame elada õnnistatud elu.
Piibel räägib, et surres Ta ütles: "See on lõpetatud!"
Vahevaip kärises kaheks, tee Jumala juurde on avatud.
Sellest saavad alguse kõik Jumala tõotused.
See ristipuu püsib ja seisab.
Tahan meid kõiki ja iseennast julgustada Piibli sõnadega:
"Pidagem vankumatult kinni lootuse tunnistusest."
Olen pidanud seda palju tegema,
kui tundub, et haigus ei kaogi või paistab, et kontol polegi raha.
Kuulutan Jumala Sõna sellele vaatamata.
Räägin lootuse tunnistusest,
tunnistan kõigele vaatamata olukordadele Jumala Sõna.
Kui püsime vankumatult ega anna alla,
siis Jumal vastab ja näitab oma vägevust.
Jumala ustavus püsib. Tema on ustav.
See, kes lubaduse andis, ka vastab.
See on vahel paras väljakutse, aga mind see innustab
ja ma tahan näha, et lubadused toimivad ka selles valdkonnas.
Ma olen seda ka näinud.
Viimaseks asjaks võiks rääkida, kuidas saaksime ustavuses kasvada.
Meie ustavus kasvab väikseste sammude haaval.
Tasapisi, sammhaaval. Issanda abiga.
Ei pea üldse masenduma olukordade või mineviku pärast.
Tuleb lihtsalt väikeste sammudega edasi minna.
Teine kiri Tessalooniklastele 3:3 ütleb:
"Aga ustav on Issand, kes teid kinnitab ja kurja eest hoiab."
Issand on ustav nagu oleme öelnud ja Piiblist mitu korda lugenud.
Tema kinnitab meid sel teel, et jaksame ja saame minna edasi.
Ustavus on tegelikut Vaimu vili. See pole meie eneste vili.
Nagu Joy ütles, tuleb see sellest, et Jeesus elab meie sees.
See on Vaimu vili, see pole liha ponnistus.
Vaimuvili, mis kasvab tasapisi.
Issanda abiga saame selles kasvada.
Astume sammhaaval.
Tema aitab ning kinnitab, et sina ja mina saame minna edasi.
Psalm 91:1
"Kes Kõigekõrgema kaitse all elab ja alati Kõigeväelise varju all viibib,
see ütleb Issandale: Sina oled mu varjupaik
ja mu kindel mäelinnus, (maalinnus juba ei kõigu!)
mu Jumal, kelle peale ma loodan!”
Palvetame. Sina võid palvetada.
Olgu. Sina muidugi võid ka!
Tänu, Issand, et Sina oled ustav.
Olid kuulekas ristisurmani ja ka peale seda veel.
Tänu, Issand, et annad ustavalt alati kõik meie patud andeks
ja pesed meid alati üleni puhtaks, kui tunnistame oma patud üles.
Tänu, et Sa tõesti oled ustav.
Tänu, et hoolitsed ustavalt meie eest.
Tänu, Issand, et seisad ustavalt oma tõotuste taga.
Kui hoiame neist kinni, siis Sina oled ustav.
"Sest ustav on, kes seda on tõotanud."
Tänu, Issand, et näitad meile oma ustavust
ja kinnitad meid, kui me enam ei jaksa.
Tänu, et kinnitad täna meist igaühte.
Tänu, et annad täna jõudu kõigile, kes vajavad Sinu poolt kinnitamist.
Kui hoiame Sinust kinni, pöörad Sa kõik võiduks.
Kui hoiame Sinust kinni, võime rõõmustada ja näha,
et Sina tõesti oled ustav kuni lõpuni välja. Aamen.
Issand on ustav ja on kandnud ka seda tööd edasi.
Oleme juba aastas 2016. Stuudiokujundus on uus ja ilus.
Issand viib meid edasi. Issand viib ka sind edasi.
Kui soovid toetada TV7 tööd ja erinevate saatesarjade jätkamist,
võid helistada telefonile 900 1777
või kasutada kontonumbreid, mida näed peagi ekraanil.
Ole õnnistatud
ja tea, et Jumal on ustavalt sinuga igal päeval! Aamen.
TV7 annetustelefon 900 1777 (7 eur) Arvelduskontod Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli Martin