JUMAL KÕNELEB
Tere jälle!
Kui Jumal kutsus meid rajama kristlikku kooli.
Vajasime selleks suurt usku.
Minul polnud õpetajaharidust, rääkimata direktoriameti kogemusest.
Me ei teadnud üldse, kuidas kooli rajada.
Pealegi veel kristlikku kooli.
Vajasime tõesti suurt usku.
Oleme aastate jooksul pidanud venitama, kasvatama või suurendama
oma usku kogu aeg selle järgi, kuidas meie töö tundub edenevat.
Usun, et sinagi tahad usku juurde.
Pidime mõistma, mis asi on usk õigupoolest.
Piibel, mis muide on väga hea raamat, ütleb:
Õpetussõnad 3:5: "Looda Issanda peale
kõigest südamest ja ära toetu omaenese mõistusele!"
Usk lähtub siis südamest.
See on südame asi.
Tõeline mägesid liigutav usk.
Jumalik usk, mis avab mu südameukse
vastu võtma Taeva riigi ja Jumala imelist reaalsust.
Tema vastused ja imed minu ellu.
Imeline on mõelda, et saame elada imesid täis elu
nii päev päeva kui nädal nädala järel!
Meie ihus, rahakotis ja mitmes erinevas valdkonnas,
ka laste ja sugulaste eludes saame näha imesid.
See on imeline!
Usk avab südameukse neid imesid vastu võtma.
Kui Jeesus räägib mägesid liigutavast usust,
siis Ta ütleb Markuse evangeeliumis 11:22:
"Ja Jeesus vastas neile: "Olgu teil usku Jumalasse!
Tõesti, ma ütlen teile, kes iganes ütleb tollele mäele:
"Kerki ja kukuta end merre!" ega kõhkle oma südames,
vaid usub, et see, mis ta räägib, sünnib, siis see saabki talle!"
Siin on kirjas: "ega kõhkle oma südames".
See on väga oluline.
Meil on süda.
Jeesus ei räägi siin lihasest, mis kehas verd pumpab.
Algkeeles sõna "süda"
tähendab "cardia" - keskpunkt, inimese kese.
Meie uuestisündinud vaim,
see osa, mis elab igavesti, on ühenduses Jumalaga.
See on see süda.
Kirjas heebrealastele 13:9 öeldakse nii:
"On hea, kui süda kinnitatakse armu läbi.."
Meie süda vajab kinnitust ja seda saab armu läbi.
1. Peetruse 3:4 öeldakse:
"vaid selleks olgu varjul olev südame-inimene."
Meis on varjul südame-inimene.
Meie sisemine olemus, justkui meie kese.
Pauluse kiri roomlastele 10:9:
"Kui sa oma suuga tunnistad,
et Jeesus on Issand, ja oma südames usud,
et Jumal on ta üles äratanud surnuist, siis sind päästetakse,
sest südamega usutakse õiguseks, suuga aga tunnistatakse päästeks.
Sest Pühakiri ütleb:
"Ükski, kes usub temasse, ei jää häbisse."
Piibel räägib südameusust, mitte ainult mõistuseusust.
Südameusust.
Me teame ju kõik,
et meie peas võivad liikuda igasugused mõtted,
mis on täis igasuguseid muresid ja paanikat.
Meie sees on aga varjul sinu südame-inimene,
kelles on seda mägesid liigutavat usku.
Piibel ütleb ka, et enne vilja on usk.
See on mu südames, vaimus.
See on oluline, sest kõigi olukordade,
väljakutsete ja raskuste keskel ütleb mõistus, et miski ei õnnestu.
Kui kõik väline ütleb, et sellest ei tule midagi välja,
siis mõistusega seda olukorda ei lahendagi.
Ometi võib meil olla usk, mis kannab kõigest läbi.
Sageli ma tunnen, et mu südames on lihtsalt rahu.
Usk tulebki selles ilmsiks, et kõige keskel on ikka minus rahu.
See räägib vaimus olevast usust ja usaldusest Jumala vastu.
See on tähtis, sest mõnikord
võime karta oma peas tekkinud muremõtteid.
Võime mõelda, et ma ei usalda enam ega usu.
Kardame, et kaotame selle, mille pärast oleme palvetanud.
Seda ei saa me takistada, et muremõtted lendavad mõtetes.
Martin Luther ütles kord,
et me ei saa nende lendu takistada, aga saame takistada neil pesa teha.
Võime hoida oma usust kinni kogu mure ja vaeva keskel.
Hoida oma usku südames alles.
See kannab meid läbi.
Jutlustaja ütles inglise keeles: "I know in my knower.."
Oma südames ma tean.
Oma sisemises teadjas.
Kristlane ei tohiks end teadjaks nimetada..
Oma sisemuses, südames, vaimus on varjul olev südame-inimene.
See on innukas, rõõmus ning see teab täpselt
Mu vaimus, mu sisemuses on koht,
mis teab ning usub, et Jumal on olemas.
See teab, et Ta elab
ja et Ta ei jäta mind hätta ning Tal on väljapääsutee.
Ta teab, et olen juba saanud selle palvevastuse.
Tuhandeid kordi olen ma seisnud selle peal:
"Issand, mu südames on see palvevastus olemas!
See on juba mu südames!
Võtan selle oma südamesse palvevastusena vastu
ja olen veendunud, et see on mul olemas.
Isegi, kui mu mõistus või olukorrad ütleksid muud.
Mu sisemuses on koht, milles ma tean,
et vastus on olemas ja mul on see juba käes.
Mõnikord peame jääma vait kõige raskemate olukordade keskel,
et suudaksime kuulata segaste mõtete osas oma vaimu.
Meie vaim vajab toitu.
See vajab toitu eelkõige Jumala Sõnast.
Ülistusmuusika ja koguduse osadus tugevdavad meie vaimu nii,
et me ei lähe kaasa tunnetega, mille kaudu meie hing
võib loksuda sinna-tänna, kuid meie vaim saab tugevaks.
Kui meie vaim on tugev, võime olla täiesti rahulikud.
See on hingamine usus ka kõige ümbritseva keskel.
Kirjas heebrealastele 4:1 räägitakse usus hingamisest.
"Kartkem siis, kuni tõotus saada tema hingamisse on veel jõus,
et kedagi teie seast ei leita maha jäänud olevat!
Meile on kuulutatud evangeeliumi nõnda nagu neilegi,
kuid kuuldud sõnast ei olnud neil kasu,
sest see ei talletunud usu läbi kuulajaisse."
Ühes teises kohas õhutatakse olema usinad,
et hingamisse jõuda.
See on pisut vastandlik - pingutada hingamisse jõudmiseks.
Pingutus ja hingamine on otsesed vastandid.
Pean küll ütlema, et alati, kui mured, kiirus ja stress
on mind eemale viinud, siis tuleb pingutada,
minna oma palvekambrisse ja usinasti võtta Jumala Sõna
uuesti kätte ja lugeda või panna ülistusmuusika mängima,
et saaksin hingamisse, saaksin rahu ja usk tugevneks.
Kui ma selle saan, siis korraga tean, et kõik laabub.
Jumala Sõna kaudu.
Usk tuleb kuulmisest
ja saab tugevamaks, kui mu süda saab rahu
ning ma märkan, et kõik saab korda.
Jooksen Jumala juurde, pingutan ja saan hingamise.
Võime südames teada, et peame midagi tegema
või milline on see kutsumus, mille olen Jumalalt saanud.
See on miski, mida Jumal soovib, et teeksin.
See ei pruugi olla valjuhäälne teadaanne,
aga see on siiski meie igaühe südames.
Seal on selline teadmine,
milline on järgmine samm ja millesse Issand mind kutsub.
Võime seda igapäevaselt harjutada.
Saame tähelepanelikumaks selle sisemise inimese kuulamises.
Küsime vaimuinimeselt,
mida tema tahab nüüd teha ja kuhu ta mind juhatab.
Mul on selle kohta näide, mis juhtus paar nädalat tagasi.
Kas ma võin sellest rääkida? - Muidugi võid.
See on jällegi selline väike asi.
Meile oli tulemas üks uus pere külla
või õigemini korraks läbi, midagi meilt viima.
Mõtlesin, et eks me ikka pakume neile kohvi.
Mu südames oli teadmine, et peaksin tegema neile süüa.
Nad polnud meil varem käinud.
Me ei tunne neid ju üldse
nad astuvad vaid läbi, aga mu südames on teha süüa.
Küsisin siis oma perelt, kes teavad viisakusavaldusi
paremini kui mina, et kas sobiks, kui ma teeksin neile süüa.
Isegi tütar Ida ütles, et see oleks ebaviisakas.
Kui nii korraks tullakse, siis pole sobilik süüa teha.
Viisakas on pakkuda kohvi ja lasta neil minna oma teed.
Olgu siis pealegi ainult kohvi.
Ometi mu sisemas oli teadmine, et pean sellele perele süüa tegema.
Pool tundi enne nende tulekut hakkasin ikkagi süüa tegema.
Ida sai pahaseks ja ütles: "Ema, ära tee praegu süüa!
Praeguses olukorras
ei peaks tegema süüa vaid keetma kohvi!"
Mina ütlesin: "Kuule, Ida, nii need asjad ei käi!
Küsin Jumalalt, kas teha süüa ja Issand annab minus tunde,
et on vaja teha süüa ja seepärast ma teengi süüa!"
Tegin siis süüa ja külalised astuvadki sisse.
Küsin: "Kas teil on kõhud tühjad, sest olen just teinud süüa?"
"Imeline, olemegi nii näljased. Tuleme just otse töölt."
Nad polnud sugugi viisakalt kummalised.
Tulid laua äärde ja me sõime ning veetsime koos toreda õhtu.
Väike asi, aga sisemus teadis.
Issand juhatab meid sel moel.
Me võime kuulata oma sisemust.
"Mida mu sisemuses olev Püha Vaim ütleb?"
"Mida Tema tahab teha?"
Ta juhatabki meid.
Maapind, kus usk sünnib ja toimib, on seega meie süda, mitte mõistus.
Seetõttu on tähtis teada, kuidas südamel parajasti läheb.
Selle pärast Piibel ütlebki, et hoia oma südant rohkem,
kui kõike muud, mida tuleb hoida, sest sellest lähtub elu.
Olen oma elus märganud, et kui südames on kibedust,
andestamatust või muud pimedust, siis ei toimi ka minu usk.
Räägime Iisraeli rahvast, kes ei pääsenud tõotatud maale.
Jumal ütleb nende kohta:
"Täna, kui te kuulete tema häält, ärge tehke oma südant kõvaks!"
Oluline on pidada oma süda pehme,
et me ei laseks kibedusel, andestamatusel ja muudel
salakavalatel asjadel viia südamest rahu ja hingamist.
Need asjad lämmatavad ususeemne päris efektiivselt.
Seetõttu hoia oma südant ja ole tähelepanelik.
Võta regulaarselt aega ja vaata, mis on su südames.
Kui vajad usku tervenemisse või millesse iganes oma elus,
siis pead kaitsma seda põldu, mille peal su usk kasvab.
Sel juhul saab see kasvada, juurduda ja kanda su elus vilja.
Kui seal on palju umbrohtu, siis see tuleb sealt välja kitkuda.
Mõni aeg tagasi olin mures
ja kuigi ma palvetasin keeltes, see tunne ei kadunud.
Mõtlesin, millest see tuleb?
Küsisin Issandalt,
mis see on ja palusin, et Ta võtaks selle ära.
Jumal võttiski selle pinge.
See kadus korraga ära ja mul oli jälle hea olla.
Suutsin võtta Sõna kätte, uskuda ja minna edasi.
Jumal tahab, et püsiksime vabad,
et meie elu oleks täiesti vaba ja usk võiks meis kasvada.
Mulle meenub tore pühapäevakooli laul,
mille ma õppisin päris usuelu alguses selgeks.
Selles on sellised sõnad:
"Usk ei ole lihtsalt soov, usk ei ole hädaldamine,
usk on kindel veendumus sellesse, mis pole nähtav."
Usk ei ole soovimine.
Ega ka sama, mis lootmine.
Usk ei ole hädaldamine.
See, et haliseme oma elu üle,
et mu elu on nii raske, ja ma halan sellest Issandale.
See ei ole uskumine.
Usk on kindel veendumus sellesse, mida veel ei näe.
Imeline, et võime tõusta alumiselt astmelt.
Võime tõusta masendusest.
Tõusta julgelt lootusetusest kõrgemale.
Uskmatus on piin ja valu, mure ja vaev, hirm ja muretsemine.
Uskmatuse ja vaeva olukorras ei ole sugugi tore olla.
Kas tõesti?
Tõepoolest pole.
See pole lootus, rahu, armastus ja rõõm.
Uskmatus on miski, mis rõhub meid alla.
See tõmbaks justkui vaiba meie jalge alt ära.
See lammutab meie elu vundamendi.
Uskmatuses olemine on raske.
Selles olukorras on hirm.
1. Johannese 4:18 ütleb nii:
"Armastuses ei ole kartust, vaid täiuslik armastus
ajab kartuse välja, sest kartuses on karistus,
aga kartja ei ole saanud täiuslikuks armastuses."
Hirm ja uskmatus käivad käsikäes.
Kartuses on karistus..
Teine tõlge ütleb,
et kartuses on valu, kannatust, piina, meelepaha ja piinamist.
Uskmatuses on valu ja kannatust.
See on vaev ja piinlemine.
Kas võiksin rääkida ühe loo?
Räägi pealegi!
Kohtusin inimesega, kellel oli magamisega raskusi.
Kui ta ei jäänud magama, siis hakkas ta kartma.
Kui ta hakkas kartma, siis ta hakkas muretsema.
See võib olla paljudele üsnagi tuttav olukord.
Tal hakkas süda pekslema.
Ta püüdis hirmu sõidelda, seista kuradile vastu ja palvetada.
Kuna ta oli ise aktiivne, ei saanud ta kindlasti magada.
See kõik ei aidanud.
Tal oli Jumalast selline arusaam,
et peab muudkui saavutama, ise hakkama saama ja pingutama.
Ta peaks selle hirmu peletamiseks paastuma ja palvetama rohkem.
Ta sai ilmutuse selle kohta, et Jumal on hea Jumal.
Heebrealastele 4:9 öeldakse nii toredasti:
"Nii on siis Jumala rahva hingamisaeg alles ees,
sest kes läheb tema hingamisse, see hingab ka ise oma tegudest,
nii nagu Jumal oma tegudest.
Olgem siis agarad sisse minema sellesse hingamisse,
et keegi ei langeks sellesama sõnakuulmatuse eeskujul!"
Olgem siis agarad sisse minema sellesse hingamisse!
See inimene proovis kõike muud.
Kui ta aga mõistis, et Jumal on hea
ja tal pole vaja Jumala ees saavutada mitte kui midagi,
ning Jeesus tahab vaid lohutada, aidata ja tervendada teda,
siis järgmisel ööl ta ei pannud ülistusmuusikat mängima
vaid mõtiskles Issanda headusest nagu ta oleks Jeesuse süles.
Ta ütles omaette: "Tänu, Jeesus, et ma saan olla Sinu süles!
Tänan, et saan olla Sinu lähedal!
Mis sest, et olen juba täiskasvanu.
Ma võin Sinule toetuda ja olla Sinule nii lähedal!"
Ta kujutles, et Jeesus on seal ja puges Jeesusele sülle.
Ta jäigi magama nagu pisike sülelaps.
See on see usus hingamine.
Usaldame kõige keskel Jeesust nagu laps toetub oma isale.
Anda kõik Issanda hooleks.
See pole vastutustundetus, kui me vajame Issandat.
Piiblis Jeesus ise ütleb nii:
"heitke kõik oma mure tema peale, sest tema peab hoolt teie eest!"
Sinagi saad nii teha ja toetuda Talle kogu südamest.
Kui sa ei jaksa, kui sa ei tea, kui ei oska ja sul pole aimugi,
just siis saad sa lihtsalt hingata Temas.
Usk toob imelise stabiilsuse ellu.
Usaldus ja usk teevad meie elu stabiilseks.
Imeline on usus hingata.
Jaakobuse kirjas 1:6 räägitakse sellest.
"sest kahtleja sarnaneb tuule tõstetud ja sinna-tänna paisatud merelainega."
Kui meie elus ja südames on kahtlusi, uskmatust ja hirmu,
siis oleme nagu laine, mis käib üles ja alla.
Tuul ajab seda ja võime tunda, et meid visatakse siia ja sinna.
Ja see kirjakoht jätkub nii:
"Selline inimene ärgu ometi arvaku, et ta midagi saab Issandalt,
ta on hingelt kaksipidine mees, ebakindel kõigil oma teedel."
Kaksipidisus, ebakindlus ja kahepalgelisus on miski,
mis toob valu ja kannatusi.
Tähtis on meeles pidada,
et uskmatus ja kahtlemine ei tee meile enesele head.
See on keeruline asi, mille osas tasub olla ettevaatlik.
Inglise keelses Piiblis öeldakse: "tema meeles on lõhestumist,
lahkmeelt ja erimeelsust, ning ta on ebakindel kõigil teedel.."
Rootsi keelses tõlkes öeldakse: "ta käib tuikudes.."
See on asi, mille osas tahab Jumal meid aidata.
Ta tahab meid välja aidata sellisest olukorrast.
Nagu Peetrust, kui Jeesus tuli tema poole mööda vett.
Jeesus ütles: "Olge julged, see olen mina, ärge kartke!"
Kõikides erinevates olukordades tahab Jumal kinnitada su südant,
et võiksid toetuda igas olukorras Temale.
Oluline on meeles pidada, et Jumal ei muutu.
Isegi kui sümptomid, elutingimused, inimsuhted,
majanduslik olukord ja kõik muu elus muutub.
Meie Joyga saame vanemateks,
aga ikkagi kõige selle keskel Jumal on ikka sama.
Ta on sama eile, täna ja igavesti.
Tema on sinu tugi.
Ära siis tee oma südant kõvaks.
Ära eemaldu Temast, kui sul on raske!
Ära jookse eemale, vaid jookse Tema poole.
Ta on tõesti see, kes annab sulle usku,
rahu, lootust ja lohutust, et sa saad tõusta kõrgemale
nendest olukordadest ja näha taas Tema ustavust.
Nüüd palvetame.
Tänu, Taevaisa, et Sina tõesti ei muutu!
Palume, et Sa kinnitaksid igaühe südant täna!
Issand, kui on miski meie südameis, millest me peaksime loobuma,
siis, tänu, et me saame sellest nüüd loobuda!
Kui on andestamatust või kibedust,
siis, tänu, et me saame anda andeks ja vabaneda sellest!
Kui on kartust, siis tänu, Issand, et Sina oma Püha Vaimu kaudu
valad oma täiuslikku armastust igasse südamesse!
Sinu Sõna ütleb,
et täiuslik armastus ajab kogu kartuse välja.
Kinnita igaühe südant!
Issand, tänu, et saame usus tugevamaks
ja saame minna usus edasi, lootes ja toetudes Sinule!
Jeesuse nimel, aamen.
TV7 muudkui jätkab tööd ning toimetab edasi.
Selles maailmaajastus, mis on pidevas muutumises,
on imeline teada, et Jumala riik läheb ikka edasi.
Suurim rõõm meie elus on see,
et Jumal on kutsunud meid ehitama Tema riiki.
Jumal kutsub ja vajab meid kõiki.
Seal hulgas ka sind.
Kui tahad täna õhtul olla osaline selle töö toetamises,
siis saad samuti olla ehitamas Jumala riiki.
Võid teha seda lihtsalt helistades annetusnumbrile 900 1777
Kõne maksab Eestis 7 eurot.
Võid toetada ka TV7 kontonumbrite kaudu,
mida näed peatselt ekraanil.
Ole õnnistatud, Jeesuse nimel, ja tea, et Jumal on sinuga!
Aamen.
Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
,Tõlge: Meeli ja Marko Martin