JUMAL KÕNELEB
Tere jälle!
Kas oled märganud, et Piibli Psalmis 115:16 öeldakse:
"Taevas on Issanda taevas ja maa on ta andnud inimlastele."
Sinule ja minule.
See maakera on antud meile, inimestele.
Kui tänapäeval vaadata uudiseid, siis kuuldu on päris hirmuäratav.
Me ei oska inimestena eriti hoolitseda selle antu eest.
Ei teineteise, ega maakera eest.
Kasutame maavarasid valimatult.
Nagu võiksime vahetada planeeti, siis kui oleme selle hävitanud.
Meil pole aga teist kohta.
Mida me siis peaksime tegema?
Viimati rääkisime, et võime tõesti asju mõjutada.
Igaüks omalt koha pealt.
Kui me ei saa ka otse sekkuda, võime sellegipoolest palvetada.
Kuidas ja miks ikkagi on see maakera nii kehvas seisus?
Sellestki räägib meile Piibel.
Jumal andis maakera inimestele imelisena, nagu Ta selle lõi,
Paradiisina, mis oli imeline koht inimese jaoks, et elada ja olla,
maad harida, kaitsta ja hoolitseda, siis Jumal mõtles kogu aeg,
et me inimestena oleksime üks Jumalaga.
Meil oleks vahetu armastussuhe, me tunneksime tõeliselt teineteist
ja me kuuleksime Jumala häält, oleksime Tema lähedal, teaksime
ja tunneksime teineteist nii hästi, et saaksime Temalt tarkust.
Tema armastus, headus, rahu,
rõõm, tarkus, õnnistus, tervis -
kõik see imeline, mis Jumalal on ja inimesel ei ole,
saaks vabalt voolata meie elus kogu aeg.
Saaksime elada sellel planeedil,
kohas, mille Ta on meile kõigile andnud.
Elada Tema väes ja levitada Tema riiki ja Jumala headust,
nagu Paradiisi meie oma väikeses elus Temaga.
Ta mõtles, et me elaksime nii.
Inimene on loodud sõltuvaks Jumalast.
Inimest ei loodud eluks ilma Jumalata.
Kui inimene üritab elada Jumalata, siis ei tule sellest midagi välja.
Inimeses ei ole headust, väge, ning kõike seda, mida vajame
selle imelise planeedi eest hoolitsemise jaoks.
Huvitav, et kui hingevaenlane heitis Paradiisis kõigele varju
ja tõi usaldamatuse inimese ja Jumala vahele,
siis peale seda oleme püüdnud oma mõistusega
hoida ja kaitsta seda maakera ja oleme mõndagi saavutanud.
Jumala mõte polnud aga kunagi see,
et meie mõistuslik kaalutlus peaks katkestama suhte Temaga.
Meid on loodud alati sõltuma Jumalast.
Mõni võib ju targutada ja öelda,
et ta ei usu ega näe Jumalat, on see öeldu siiski mõtetu,
sest kogu loodus me näeme, et keegi on kõik selle loonud.
Algne Jumala mõte ei olnud, et me oma mõistusega peaksime
ennast kusagilt välja töötama, vaid et elaksime Temaga koos.
Võib-olla oligi esialgseks plaaniks,
et Aadam ja Eeva oma järglastega oleksid seda imelist Paradiisi
harides ja kaitstes laiendanud, nii et see oleks täitnud kogu maa.
Me ei tea seda.
1. Korintlastele 6:17 ütleb nii:
"Aga kes hoiab Issanda poole, see on temaga üks vaim."
Nii oli see alguses.
Aadamal ja Eeval oli imeline suhe Jumalaga.
Avatud, turvaline ja vaba suhe.
Ilma hirmude ja muredeta.
Mis siis juhtus?
Paradiisi tuli madu.
Vaenlane tuli Jumala Paradiisi mao kujul.
Madu küsis: "Kas Jumal on tõesti öelnud?"
Põhimõtteliselt ütles ta Aadamale ja Eevale:
"Kas olete ikka tõesti kindlad, et Jumal on hea?"
"Kas olete ikka päris kindlad, et te ei tohi süüa sellest puust?"
"Kas olete ikka päris kindlad, et vajate Jumalat nii väga?"
"Te olete ju nii nutikad ja targad,
küll te saate hakkama ka ilma, sööge ometi sellest puust
ja teist võivad saada samasugused nagu Jumal.
Saate otsustada, saate elada oma elu,
saate teha omi otsuseid, kuna tunnete head ja halba.
Te ei vaja Jumalat! Te saate ilma ka hakkama!"
Hingevaenlane heitis varju,
külvas justkui kahtluseseemne Jumala ja inimese suhtesse.
Esimest korda tuli mõra
inimese ja Jumala vahelisse armastussuhtesse.
Esmalt pani vaenlane
inimese mõtlema, kas Jumal ikka ütles nii.
Kahtlema selles, mida oli kuulnud Jumalalt.
Järgmiseks pani vaenlane inimese kahtlema Jumala headuses.
"Te ei sure sugugi!" ütles ta.
"Kui sööte, siis hoopis.."
Nagu Jumal oleks tahtnud
hoida neid eemal millestki suurepärasest ja imelisest.
Jumalat ei saa justkui usaldada.
See on tõesti kurb, et nii juhtus.
Jumal austab inimest.
See on midagi sellist, mida võime teha igal päeval.
Valik, mille võime iga päev teha.
Saame valida, kas elame Jumalaga koos või ilma Temata.
Ta austab meid sajaprotsendiliselt.
Me saame seda otsustada. Ta ei astu kunagi üle meie piiride.
1. Moosese raamatus 3:17 loeme, mis juhtus siis,
kui inimene pöördus Jumalast ning läks oma teele.
Aga Aadamale ta ütles:
"Et sa kuulasid oma naise sõna ja sõid puust, millest mina
olin sind keelanud, öeldes, et sa ei tohi sellest süüa,
siis olgu maapind neetud sinu üleastumise pärast!"
Neetud olgu maapind!
"Ta peab sulle kasvatama kibuvitsu ja ohakaid,
ja põllutaimed olgu sulle toiduks!
Oma palge higis pead sa leiba sööma,
kuni sa jälle mullaks saad, sest sellest sa oled võetud!"
Kui inimene pöördus Jumalast ära.
Kui inimene seda tegi,
tuli maakera, maapinna ja inimese elu üle needus.
Vaenlase jõud hakkas mõjuma inimese ja imelise maakera elus.
Kas pole nii?
Aadam sai seda kohe tunda. Muidugi Eeva samuti.
Nad pidid lahkuma Paradiisist, kus kõik tuli nagu kandikul kätte.
Nad pidid hakkama ise töötama, nagu needuses oli öeldud.
Töötama oma leiva teenimiseks.
Olen vahel mõtelnud, milline oli esimese perekonna elu?
Pole just raske ettekujutada, kuidas Paradiisist välja heidetuna
polnud neil enam toitu ega senist turvalist elu.
Aadam pidi töötama ja mõtlema, kuidas toitu hankida.
Kogu tema aeg kulus ilmselt maaharimisele ja selle õppimisele.
Tänapäevalgi kulub paljude isade aeg töötegemisele.
Eeval oli ilmselt tohutu süütunne.
Kindlasti oli ta masendunud.
Nad olid kindlasti mõlemad.
Neil oli vaevalt aega laste jaoks.
Võib arvata, et Kain ja Aabel nägid isa harva.
Nad kindlasti pidid koos isaga vaid tööd rügama.
Esimese perekonna argipäev oli kindlasti väga sünge.
Samal ajal toimus siis ka võimuvahetus.
Vaenlane tuli inimese ellu.
Vaenlane tuli siia maailma.
Mida see tähendab? Räägi nüüd meile, direktorihärra!
Sellist asja me ei mõista üldse!
Jah, see on huvitav.
Me räägime, kellel on autoriteet maa peal.
Peame mõistma, et kui inimene langes pattu
ja kuulas kuradit, siis lasi ta samas kuradil tulla
ja võtta kontroll nii nende elu kui kogu maakera üle enesele.
Maakera oli antud inimesele
ja inimene sai selle ära anda kellelegi teisele.
Seda näeme Luuka evangeeliumist.
See on huvitav kirjakoht. Luuka evangeelium 4:5.
Jeesust kiusatakse kõrbes ja Ta kohtub hingevaenlasega.
"Ja kurat viis tema kõrgele,
et näidata talle ühe hetkega kõiki maailma kuningriike.
Ja kurat ütles talle: "Ma tahan anda sulle meelevalla
kõigi nende üle ja nende hiilguse, sest see on minu kätte antud
ja mina võin selle anda, kellele ma iganes tahan.
Kui sa nüüd kummardad minu ette, siis on kõik sinu päralt."
Ja Jeesus vastas talle:
"Kirjutatud on: Kummarda Issandat, oma Jumalat, ja teeni ainult teda!"
Saatan ütles Jeesusele,
et kõik on antud tema kätte, kõik rikkused ja riigid
ja tema võib need anda, kellele tema tahab.
Kui see oleks olnud vale,
siis Jeesus oleks sõidelnud teda ja sekkunud sellesse asja.
Jeesus ei teinud seda.
Ta ei vaidle, ega ütle, et see ei vasta tõele.
Aga Jeesus ütleb selgelt:
"Mina ei teeni ega kummarda sind, vaid üksnes Jumalat."
Jeesus ei ütle, et hingevaenlane valetab.
Maakera on meie patu pärast,
inimeste kadeduse ja ahnuse pärast hingevaenlase võimu all.
Teame, et mitmetes riikides vaesed ja teisedki kannatavad,
mitte selle tõttu, et sellel maal pole toitu, vaid selle tõttu,
et valitsus on korrupeerunud ja täiesti enesekeskne.
Seetõttu kurjus valitsebki.
See juhtus pattulangemise ajal.
Inimene lasi patul ja kurjusel saada võimu maa üle.
Oleks vägev, kui Aadam ja Eeva
oleksid olnud nagu Jeesus ja öelnud: "Mina sind ei kummarda!"
Kui nad oleks maa harimisel ka kaitsnud seda,
ja visanud mao välja, aga nad ei teinud seda.
See tähendab siis, et maa peal tegutseb inimene
ja palvete kaudu Jumal, ning veel ka kolmas jõud.
Kurjuse jõud.
Piibli sõnul on olemas vaenlane,
saatan, kes tegutseb samuti siin maa peal, tehes kurja.
Ta tegutseb inimeste kaudu. Kas pole nii?
Püüdsin just ette kujutada
esimese pere argipäeva ja kui sünge see oli.
Läks kohe ka nii,
et esimesed pojad sooritasid ka esimese mõrva.
Kain tappis oma venna Aabeli.
See on tõeline kurjus ja pimedus.
Mida me saame teha, kui siin on ka kurjuse jõud?
Kuidas see mõjutab minu elu?
Seda on kuidagi väga raske mõista!
Kuidas ma suudan püsida sellise mõjuvõimu alt väljas?
Kas mul on mingi eriline kaitse ja pelgupaik praegu?
Kuidas see käib?
Minu arust on tore, et lugedes pattulangemist,
siis juba seal, kui Aadam langes pattu
ning Jumal pidi ta ajama Paradiisist välja ja ütles,
et nüüdsest peale on maa neetud, siis selles samas peatükis
on Jumalal juba olemas plaan, Ta on juba mõelnud,
kuidas kurjuse võimu lämmatada ja kuidas see madu, kes sel hetkel
pääses inimeste ellu, kuidas tema võim purustatakse.
Imeline, kui Jumal ütleb maole:
"Ja ma tõstan vihavaenu sinu ja naise vahele,
sinu seemne ja tema seemne vahele, kes purustab su pea.."
Naise seeme purustab mao pea.
Me teame, et juba siin räägib Jumal Jeesusest.
Tulemas seeme,
on tulemas keegi, kes purustab mao pea.
Vaatasin teisest tõlkest järele, mida see pea purustamine tähendab.
Teises tõlkes tähendab seeme "trambib katki sinu pea".
Heebreakeelne tõlge: "See seeme murrab sinu võimu".
Tulemas on seeme.
Jumal ütles juba alguses vaenlasele.
Hingevaenlane kuulis, mis on tulekul.
"Nüüd ma sain selle võimu ja nüüd ma saan asju mõjutada,
aga on tulemas üks seeme, kes purustab vaenlase võimu."
Kui kujutada ette, mida hingevaenlane mõtles,
siis see võis olla: "Nüüd on võim minu käes!
Ma saan mõjutada maa peal asju,
nüüd ma saan olla inimese elus ja ta on Jumala mõju alt väljas.
Nüüd ma saan maa peal möllata."
Aga ilmselt tekis tal kohe mure: "Millisest seemnest Jumal rääkis?"
"Milline seeme on tulekul?"
Siis tuleb Noa, kes ehitab laeva ja pääseb tohutust veeuputusest.
Võib-olla hingevaenlane mõtles, et äkki tema ongi see seeme?
Kui ta sellisest asjast pääses, äkki siis tema ongi see seeme?
Siis tuleb Aabraham, kes saab saja-aastaselt lapse.
Tõotuse lapse.
Vaenlane mõtleb:
"Kas tema on nüüd see seeme, kes purustab mu pea?
Kas tema ongi see?"
Siis tuleb Simson,
kes eesli lõualuuga lõi maha tuhat meest.
Imeline jumalik jõud!
Vaenlane on mures: "Kas tema võib olla see seeme?"
Siis tuleb Eelija, kes palvetab, nii et taevast langeb tuli.
Vaenlane mõtleb: "Oi, see peab olema see seeme!
Selline vägi, kas tema on nüüd see, kes mu võidab?"
Läbi maailma ajaloo mõtleb ta, kes see võiks olla.
Millal see seeme tuleb?
Siis tulevad prohvetid ja prohveteerivad ning ütlevad:
"Jumal saadab seemne, selle nisuidu,
kes saab kuningaks ja võidab vaenlase."
Peale Malaki raamatut saabub üsna vaikne aeg.
Midagi pole kuulda.
Keegi ei prohveteeri enam midagi.
Võib-olla vaenlane mõtleb: "Ahaa, äkki seemet ei tulnudki?
Äkki Jumal kukkus läbi? Äkki ma siiski võitsin?"
Miks sel ajal on nii vaikne?
Korraga on kuulda, et kusagil kõrbes
on üks kummaline mehike, kes sööb rohutirtse
ja käib paljajalu ringi ning hüüab seal kõrbes:
"Tasandage teed, sest nüüd Ta tuleb!
Nüüd see tuleb! Parandage meelt!
Peale mind tuleb see seeme!"
Vaenlane läheb jälle närvi.
"Oh, ei! Kes see on?"
Ja siis on kuulda, et Ristija Johannese sugulane
tervendab haigeid, äratab surnuid, sünnib imelisi imesi.
Vaenlane ei mõista sugugi. Kas see siis võib nüüd olla seeme?
Millal see seeme tuleb ja kes see on?
Siis, kui Jeesus läheb Johannese juurde
ning Johannes ristib ta, kõlab Taevast võimas hääl:
"See on minu Poeg,
Tema ongi minu armas Poeg,
see on seeme, kes tuleb ja teeb selle ära!"
Jeesus ise ütleb Markuse 1:15:
"Aeg on täis saanud ja Jumala riik on lähedal."
Nüüd on aeg, millal vaenlase vägi murtakse.
Ometi vaenlane rõõmustas, kui sai selle seemne ristile.
Ta kindlasti mõtles, et kõik muudki on juba surnud:
Noa, Aabraham, Mooses on tulnud ja läinud.
"See ka mõni suur seeme, suur päästja ja vabastaja!"
Nii mõtles ka Iisraeli rahvas.
Ta ju kaotas. - Ta suri.
Ta pidi olema see päästja,
Messias, kes vabastab rahva Rooma ülemvõimu alt.
Ta pidi vabastama meid vaenlase võimu alt ja nüüd
on Ta hoopis risti löödud ja Ta on surnud!
Ta lasi sellel sündida, kuigi oleks võinud oma sõnul
kutsuda leegione ingleid ennast vabastama.
Vaenlane rõõmustab ja mõtleb: "Just nii! Ma võitsin Teda!"
Piibel ütleb veel, et Jeesus läks maa pimedamaisse kohtadesse.
Ära sellest veel räägi! - Olgu, kuigi see on nii põnev!
Võime kujutleda, kuidas Jeesust hukka mõistnud rahvas rõõmustas.
Nad sümboliseerivad vaenlase rõõmu.
Temal oli võidurõõm Jumal Poja näilisest alistamisest.
Alguses ju prohveteeritigi, et madu salvab Jeesuse kanda.
Jeesus pidi kannatama.
Vaenlane ei teadnud, et Ta kannatas meie pärast.
Vaenlane ei teadnud ka seda,
et Ta kandis meie võlad ja sai needuseks meie eest.
Seda vaenlane ei teadnud ega mõistnud.
See, mis valmistas võidurõõmu, oli tegelikult kõike muud.
Jeesus läks ka kõige pimedamasse kohta.
Piibel ütleb Pauluse kirjas efeslastele 4:8:
"Tema on läinud üles kõrgesse,
viies vangiviidud vangidena kaasa, ning on andnud inimestele ande.
Aga see, et ta on läinud üles, mis on see muud, kui et ta
on esmalt tulnud alla maa sügavamatesse paikadesse?
Niisiis see, kes on tulnud alla, on sama, kes on ka läinud üles
üle kõigi taevaste, et ta täidaks kõiksuse."
Jeesus suri ristil meie eest.
Vaenlane rõõmustas, aga ennäe - Jeesus ei saanudki surra.
Ta läks hoopis surmavalda ja mida Ta seal tegi?
Ta ei kannatanud seal vaenlase poolt ahistamist,
vaid Piibel ütleb kirjas koloslastele 2:13 nii:
"ning teid, kes olite surnud üleastumistes
ja oma ihu ümberlõikamatuses - teid on Jumal koos Kristusega
elavaks teinud, andestades meile kõik üleastumised,
kustutades ära meie võlakirja koos määrustega,
mis olid meie vastu, ning selle on ta kõrvaldanud,
naelutades selle risti külge.
Jumal on paljastanud valitsused ja meelevallad,
häbistanud neid avalikult, võidutsedes nende üle Kristuses."
Hingeaenlane arvas, et nüüd on ta võidu saavutanud.
Jeesus on surnud, maetud hauda.
Esimene ja teine päev möödub ja kõik on täiesti vaikne.
Mis toimus kolmandal päeval?
Jumala vägi tuleb Jeesusesse.
See puudutab Teda ja äratab Ta üles.
Surm ei saanud Teda kinni hoida, vaid Jeesus võitis!
Võidurõõm oli Temal, kui Ta tõusis surnuist üles.
Tema võit oli täielik, sest Ta tegi täiuslikult
vaenlase relvituks ja võttis talt võimu.
Vaenlase valitsus on purustatud.
Jeesus on tõusnud surnuist.
Ta on kandnud meie patud ära.
Ta on ära kandnud needuse ja vaenlase valitsusega on lõpp.
Seda on nii rõõmustav mõista.
Kirjas galaatlastele öeldakse, et Ta sai needuseks meie eest,
et Aabrahami õnnistus saaks meie osaks.
Needus, mis tuli inimkonnale
Aadama ja Eeva pattulangemise kaudu, on murtud.
Vaenlaselt on võetud võim.
Temalt on võetud tema valitsus.
Tal ei ole enam võimu rohkem, kui see, mis talle keegi annab.
Meid on aga ennistatud Kristuses Jeesuses.
Me ei ole enam needuse, vaid õnnistuse all.
Me ei pea enam mõtlema,
et kõik juhtub niikuinii ja me ei saa midagi muuta.
Sind on asetatud Paradiisi, sinu oma väiksesse paradiisi.
Sina saad otsustada nüüd, kes seal kontrollib ja valitseb.
Võid võtta maol kaelast kinni ja visata selle omast elust välja.
Oma paradiisist ja perekonnast.
Nüüd on Jeesuses Kristuses sinul autoriteet. Aamen.
Palvetame.
Tänu, Taevaisa, et Sina oled meile tagasi andnud autoriteedi.
Tänu, et meil on autoriteet ja vägi käskida ja Piibli sõnul ka siduda.
Kui me seome, siis vaenlane on kinni seotud.
Me seisame praegu vastu vaenlase võimule sinugi elus
ja me käsime sel lahkuda, Jeesuse nimel.
Me kuulutame, et sa oled vaba!
Kuulutame, et su patud on andeksantud.
Kuulutame, et su elu on nüüd õnnistatud, Jeesuse nimel!
Ole vaba ja tea, et Jumalaga valitsed sina nüüd oma elu üle!
Sa ei pea laskma vaenlasel võtta selle üle mingitki võimu.
Jeesuse nimel, aamen.
Jumalat on imeline teenida.
Imeline teada, et see töö kannab igavest elu.
Iga kord, kui külvad TV7 töösse,
teed midagi, mis kannab igavikulist vilja.
Evangeelium levib
selle telekanali kaudu üle kogu Põhja-Euroopa.
Interneti kaudu kogu maailmas.
Tule sinagi kaasa!
Õnnista TV7 tööd ja saad ise ka õnnistuse osaliseks!
Võid ka täna seda külvates teha!
Helista annetusnumbrile 900 1777.
Kõne hind Eestis on 7 eurot.
Või kasuta TV7 kontonumbreid, mida näed saate lõpus ekraanil.
Ole õnnistatud, Jeesuse nimel.
Rõõmusta, sest Jeesus valitseb nüüd sinu ja minu eludes! Aamen.
TV7 arvelduskontod Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin