JUMAL KÕNELEB
Tere! Kas sul on lapsed?
Meil on kolm oma last ja töötame lastega iga päev.
Välja arvatud nädalavahetustel.
Lapsed on meile enam kui olulised.
Nad on meie jaoks lausa kutsumus.
Kui me ei töötaks ka lastega, oleks meil ikka meie oma kolm last
ja me teame, kui imeline on, et lapsed tunnevad ennast hästi.
Teisalt, teame ka, kui raske on, kui nad ei tunne ennast hästi.
Oli siis olukord nii või naa, mäel või orus,
siis tahame julgustada täna igat vaatajat alati usaldama Jumalat.
Jumala tahe ei muutu, oli olukord siis hea või halb.
Ta teab täpselt, mis tunne on olla lapsevanem.
Tal on miljoneid, miljardeid lapsi.
Ta näeb igat inimest. Igaüks on Talle sama väärtuslik.
Võime vaid ettekujutada, mis tunne Tal on,
kui miljonite Tema laste käsi käib halvasti.
Kui meil ongi lastega raskusi, võime me siiski midagi teha.
Me saame midagi teha.
Hea teada, et me võime midagi lapsevanematena tõesti ära teha.
Esiteks on olemas kõikvõimalikku asjakohast kirjandust lastekasvatusest.
Sellest räägitakse üsna palju.
Võime asja uurida ja õppida.
Inimene suudab õppida uusi asju.
Kui on raske, saab tänapäeval
minna internetti ja guugeldada ning saada häid nõuandeid.
Saab vestelda inimestega, kellel on samasid probleeme.
See on üks lahendusviis.
Kuid palvetamine on teine asi, mida me kristlastena võime teha.
Eriti kui lapsed saavad suureks, jõuavad teismeikka, iseseisvuvad.
Nad ei järgi meid ja võimalik, et ei kuula ka meie sõna.
Võib-olla ei teegi enam seda, mida meie tahaksime, et nad teeks.
Neil on korraga omad tahtmised.
Nad tulevad, lähevad ja teevad
täiesti omasoodu otsuseid, mis meie plaanidest erinevad.
Tahavad ehk tiibu proovida, muudkui eksivad ja soperdavad.
Teevad selliseid asju,
mille kohta teame selgelt, et see ettevõtmine läheb luhta.
Kui seda teed, siis sul läheb kehvasti.
Siis me võime palvetada.
Võime paluda.
Õige inimese palve saadab palju korda.
See on vapustav.
Kuna Jumalal on vaid head mõtted meie ja meie laste suhtes,
siis on tähtis, et me ka ise usume head oma laste kohta.
Ühtlasi tunnistame head.
Jumal võtab vahel ka minul n-ö ''kraest kinni''.
Kui ma töölt koju tulen väsinuna ja esikus on kingad laiali loobitud
või on köögis laste nõud pesemata, siis esimene reaktsioon väsinuna
on tahta neile otse öelda, mida ma asjadest arvan.
Sageli just siis peatab Jumal mind.
Ta meenutab mulle, et esmareaktsioon oma lapsi kohates
sellel päeval töölt koju tulles peaks alati olema armastus.
Nõnda kohtleb ka Tema meid.
Tema kohtleb meid täiskasvanutena ja lastena esmajoones armastusega.
Ta ka korrigeerib meid,
aga esimene kokkupuude on alati armastus.
Sageli on Jumal soovitanud mul suu kinni panna ja minna esmalt
lastetuppa küsima, kuidas läheb ja kuidas nende koolipäev läks.
Alles siis võtta ette mõni päevakorral olev probleem.
Milline on su esmane reaktsioon?
See peaks olema sama nagu Jumalal on meie osas.
See pole väga lihtne. Mitte alati ja eriti väsinuna.
Isegi siis, kui ei ole väsinud.
Oleme aastaid teinud ühte asja.
Meil on lapsi lasteaias, huviringides ning koolis ja ka kodus.
Oleme palvetanud laste eest.
Oleme laste elus saanud näha
kümneid imelisi palvevastuseid ning olukordade muutumisi.
Kui on olnud raskeid olukordi, milles tõesti ei oska midagi teha,
siis oleme lausa viskunud palves Jumala ette ja Ta on palunud abi.
Ta on toonud muutuse.
Hea on meelde tuletada Iiobi elu.
Kuigi Iiobi elus oli suuri raskusi
ja kõik läks nii kehvasti, kui üldse kellelgi võib minna,
siis tasub meeles pidada Iiobi elu teist poolt.
Iiob 42:12 ütleb nii:
"Ja Issand õnnistas Iiobi viimast põlve enam kui ta esimest."
Isegi kui algus on raske ja on pikka aega olnud keeruline,
siis Jumal tahab ikkagi aidata ning tulla sellesse olukorda.
"õnnistas Iiobi viimast põlve enam kui ta esimest;
ja tal oli neliteist tuhat lammast ja kitse, kuus tuhat kaamelit,
tuhat paari härgi ja tuhat emaeeslit. Ja tal oli seitse poega ja kolm tütart."
Rasketel aegadel
tasub meeles pidada, et lõpp on õnnelik.
Jumal on alati suurem.
Kasvatuse ja vanemusega seondub kristlastena ka Sõna õpetamine.
Mäletan, et väiksena lugesime laste Piiblit.
Kooliski oleme õpetanud seda, sest lapsed on käinud meie koolis.
Kui lapsed saavad teismeliseks, tundub, et nad ei mäleta midagi.
Käitumise põhjal tundub, et nad ei mäleta õpetatust midagi.
Kas nad on läinud täitsa segi? Kas me pole neile Sõna õpetanud?
Kas see kannab üldse mingit vilja?
Mõnikord ka last korrigeerides on tema reaktsioon: "Jaa-jaa..."
Piiblis on imeline lubadus.
Jesaja 59:21:
"Ja niisugune on mu leping nendega, ütleb Issand:
Minu Vaim, kes on su peal, (ka sinu peal seal kodus)
ja minu sõnad, mis ma olen pannud sulle suhu,
ei lahku sinu suust ega sinu järglaste suust
ega sinu järglaste järglaste suust,
ütleb Issand, nüüdsest ajast alates ja igavesti."
Ära kunagi alahinda Sõna jõudu. Palve on oluline aga samuti Sõna.
Kui õpetame lastele Jumala Sõna ja loeme lastele Jumala Sõna ette,
siis Sõna annab imelise lubaduse, et see Sõna püsib meie lastes.
Kirjakoht ütleb, et see Sõna püsib ka meie lastelastes.
Jumal ütleb, et Sõna, mis lähtub Jumala suust
ei tule tühjalt tagasi vaid see teeb seda,
mille pärast see on välja saadetud ja toodab head vilja isegi siis,
kui vastus on: "Jaa-jaa..."
Sageli, nii direktorina koolis kui kodus oma lastega,
näen ma hiljem, et see Sõna jõudis kohale.
See kandis vilja, kuigi esmalt löödi uks kinni või nähvati vastu.
Ära anna alla. Jumala Sõna on vägev.
Oleme juba aastaid otsinud
Piiblist kirjakohti, mis puudutavad lapsi.
Oleme otsinud välja kõik, mida võiks leiduda.
Lubadused, mida Jumal on andnud meile meie laste kohta.
Jumal on nimelt andnud lubadusi. Ta on õigetele tõotanud midagi.
Vagade lastele ja õigete peredele.
Kui hoiame neist kinni ja kuulutame neid sõnu oma laste ellu,
siis see saab mõjutama nende elu.
See on väga turvaline palveviis.
Kui palvetad Jumala Sõna kohaselt,
siis sa võid teada, et palud õieti Tema tahte kohaselt.
Võid samuti teada, et sellele palvele Ta tahab vastata,
sest see on Tema tahte kohane.
Kas sul on mõni kirjakoht meeles?
Esimene ja kõige tähtsam,
mida me iga päev räägime, leidub Jesaja raamatus.
See kõlab nii:
"kõik su lapsed on Issanda õpilased ning su lastel on suur rahu."
Issanda õpilaseks olemine
ei tähenda vaid usklik olemist, vaid ka nemad järgivad Issandat.
Tahaksin vahepeal ütelda veel ühte asja, kui sobib.
Väga tähtis on ka see, et armastus tuleb alati esmalt.
Armastus on see esmatähtis asi.
Rääkisin armastuse olulisusest enne lastega kohtumist.
Kui meie lapsed ei järgi Issandat,
siis ei tohi panna usku armastusest ettepoole.
Mõtlen sellega seda, et kui meie lapsed ei järgi Issandat,
elavad nad maailmas ja nad käivadki omi teid mööda.
Ikkagi peaksime suhtuma neisse sama suure armastusega.
Sama palju kui siis, kui nad järgiks kõiges Jumalat.
Muidugi me ka õpetame neid, aga usk ei saaks olla tähtsam.
Kui laps tunneb, et Teda armastatakse vaid siis,
kui ma teen midagi ja siis, kui ma ei usu või teen midagi muud,
siis ta pole enam soosingus, sest ta ei tee nagu Jumal teeks.
Jumal nimelt armastab meid kõiki, kas oleme eksiteel või mitte.
See, et me oma lapsi tingimusteta armastame
näitab neile, et isegi kui nad vahel teevad valesti,
siis kõigele vaatamata neid hinnatakse ning peetakse tähtsaks.
Armastus tõmbab neid tagasi Jumala juurde.
Kas loen veel laste kohta käivaid korjakohti?
Neid on hea kuulutada laste üle palvetades.
Psalm 89:5 ütleb Issand: "Ma kinnitan su soo igaveseks."
Seda on hea palvetada, kui laps on arg ega leia sõpru.
Ma olen vahel muretsenud, kuidas mu laps hakkama saab.
Kas ta tuleb toime koolis ja saab hakkama ühiskonnas?
Kui laps on vaiksem ja tõmbub kõrvale?
Siis ma leidsin lubaduse, kus Issand ütleb, et Ta kinnitab,
teeb tugevaks ja ma võin rääkida Jumala väge ja tugevust lapse üle.
Jumal lubab, et Ta kinnitab minu järeltulijaid.
Psalm 89:37 on kirjutatud: "Tema sugu püsib igavesti."
Minu laps püsib.
Jumal lubab, et ta püsib, isegi kui ta kukuks.
Ometi ta tõuseb ja Jumal lubab, et Ta püsib.
Tal ei lähe halvasti ega jää kõrvale.
Jesaja 61:9: "Nende sugu saab tuntuks rahvaste keskel."
Kui selle üle mõtlen, siis näen ma sellist pilti,
et ühiskonnas, sõprade hulgas ja keset seda ühiskonda
saab ta elada kui "järglaskond rahvaste keskel".
"Kõik, kes neid näevad,
tunnevad ära, et nad on Issanda õnnistatud sugu."
Nendest on märgata, et Issanda õnnistus on nendega.
Psalm 112:2: "Võimsaks saab
tema seeme maa peal, õiglaste sugu õnnistatakse."
Minu arg poeg saab vägevaks maa peal!
Ma ei ütle, et temast saab ülbe.
Issand ütleb, et Ta annab jõudu,
et ta selle rahva keskel saab hakkama ja julgeb elada.
Need on vägevad sõnad minu ara poja jaoks,
aga see muudab tema elu ja teeb teda tugevamaks.
Palve ei ole vaid see, et me hüüame Jumala poole.
Me võime julgelt kuulutada Jumala Sõna tõotusi oma laste üle.
Jumala Sõna toimib.
Üks asi on olnud ka raske.
Ma ei tea, kas ka sulle,
kuid mulle on vahel küll on raske, et igal meie lapsel on vaba tahe.
Muidugi tahame, et meie lapsed järgivad Jeesust ja annavad Talle
kogu oma elu ning teevad elus muidki õigeid valikuid.
Tõde on aga see, et meie lastel ja kõigil inimestel
on vaba valik, mida isegi Jumal austab.
See võib mõnikord tunduda raske,
sest tahaks, et lapsed teeks nii nagu mina otsustan.
Ma tahan olla kindel,
et nendega ei juhtuks kunagi midagi halba
ja nad ei valiks kunagi valesti.
Iga laps valib vahel valesti.
See on üks elu osa.
Me ei saa neid kaitsta kõigi vigade eest.
Seda ei teinud ka Jumal. Ega tee ka nüüd.
Jumal näitab meile küll, mis on õige ja mis on vale.
Iisraeli rahvale näitas Ta nii konkreetselt,
et pani ühele mäele oma head käsud, tahte ja õnnistuse
ning teisele mäele needuse öeldes: "Kui järgite mind, läheb teil hästi
aga kui te käite ebajumalate järel, siis läheb teil halvasti. Valige."
Ta ei sundinud rahvast ega ütelnud, et te peate käske ja Teda järgima.
Meil ei ole selline Jumal.
Meie ei või kedagi iial sundida.
See pole evangeeliumiga kooskõlas,
et sunnime lapsi järgima Jeesust või meid.
See on mind vanemana aidanud. Toon ühe näite kooli kohta.
Mul oli selline olukord,
kus õpilane ei tahtnud jääda peale tunde.
Muidugi füüsiliselt tugevamana
oleksin võinud poisi kinni võtta ja sundida ta jääma peale tunde.
Issand oli aga just rääkinud,
et ma pean austama lapsi ja nende vaba tahet.
Seetõttu ütlesin selle asemel:
"Sul on kaks valikuvarianti: kas jääd nüüd peale tunde
ja teed nagu mina ütlen või lähed koju nagu sooviksid
ja mina pean helistama su vanematele. Kumma sa valid?"
Laps mõtles hetkeks,
võttis koolikoti, läks klassi ning jäi järelaitamistundi.
See on üks väike aga hea näide, sest nii tegutseb ka Jumal.
Ta annab meile valikuvõimaluse
ja asetab samas vastutuse meile õige või vale valiku valimise osas.
Me teeme sedasi ka lastega. Muidugi mitte iga kord.
Kui laps jonnib ja on vaja minna, siis muidugi tõstad lapse autosse.
Just lapse kasvades tuleks neile õpetada,
et nad vastutavad oma elu ja oma enda valikute eest.
See on päris hea.
Õpetussõnad 14:26 on veel üks imeline lubadus:
"Issanda kartuses on tugeva lootus ja varjupaik tema lastele."
Issanda kartuses on tugev kindlus ja kaitse ka lastele.
Issand lubab kaitset meie lastele.
Õpetussõnad 11:21: "õigete sugu pääseb."
Kas saab enam paremini öelda? Õigete järeltulijad päästetakse.
Psalm 14:5: "Jumal on õigete.." ehk meile, Jeesusesse uskujatele.
"Jumal on õigete sugupõlve seas."
Mitte ainult mu pere vaid lausa suguvõsa lähedal on Ta.
Imelised lubadused.
Võid tunda, et ei suuda neid uskuda
kui lapsed on teistsugustes oludes.
Kuidas võib üldse niimoodi rääkida?
Tea, et neid lubadusi rääkides
ja palvetades neid mõtiskledes laseme neil minna peast südamesse
siis hakkab tekkima ilmutus, rõõm ja tõeline südameusk,
et Jumal on suurem kui mu laste probleemid.
Siis hakkavad asjad muutuma.
Loen veel ühe imelise lubaduse.
Jeremija 1:5: "Enne kui ma sind emaihus valmistasin, tundsin ma sind,
ja enne kui sa emaüsast välja tulid, pühitsesin ma sinu:
ma panin su rahvastele prohvetiks."
Juba enne, kui su laps sündis,
tundis Jumal teda ja Tal oli juba siis hea plaan sinu lapse jaoks.
Kõigele vaatamata usalda seda ja usu sellesse.
Palvetame. Sinu kord palvetada.
Tänu, Issand, et saame nüüd tulla Sinu palge ette
ja me toome kõik meie lapsed siia Sinu trooni ette.
Issand, Sina oled armuline.
Kui me tuleme Sinu ette, siis Sa võtad meid armuga vastu.
Issand, tänu, et Su arm voolab praegusel hetkel meie laste ellu.
Issand, tänu, et Su inglid
lähevad just nüüd liikvele minu laste ja vaatajate laste
ning meie kooli, lasteaia ja huviringide laste elus.
Kõikide nende laste eludes, kelle me nüüd toome su ette.
Inglid hakkavad tegutsema
ja toovad esile Su head tahet nende eludes.
Tänu Issand, et Sinu Sõna ei tule tühjalt tagasi.
Oleme seda rääkinud ja lugenud.
Kuulutanud Sinu elavaks tegevaid Sõnu laste ellu.
Võime juba ette rõõmustada, hõisata ja kiita Sind vastuse eest!
Olgu olukord kuitahes raske - Sinu käsi ei ole liiga lühike aitamaks.
Sa pöörad isegi kuningate südameid.
Nõndasamuti pöörad Sa ka meie laste südamed!
Jeesuse nimel, aamen.
Me kuulutame,
et iga laps on Issanda õpilane ja suur on nende rahu!
Ole õnnistatud Jeesuse nimel!
Usun, et igaüks meist armastab lapsi, eriti enda omi.
Jumal armastab kõiki lapsi maailmas.
Nii suuri kui väikeseid.
Jumala tahe on, et ükski neist ei hukkuks,
vaid leiaks tee Taevasse ja saaks päästetud.
TV7 on üks kanalitest, mille kaudu Jumal tegutseb.
Saateid on väikestele lastele, suurematele ja täiskasvanuile.
Kui soovid osaleda selle rahva tulevaste põlvede õnnistamises,
siis võid toetada seda kanalit.
Võid helistades numbril 900 1777 annetada 7 Eesti kanali heaks
või teha annetuse otse Taevas TV7 kontonumbritele,.
Numbrit näed saate lõppedes ekraanil.
Ole õnnistatud Jeesuse nimel!
TV7 arvelduskontod Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin