JUMAL KÕNELEB
Tere! Tore jälle näha!
Teretulemast taaskord Jani ja Joy seltsi!
Täna me räägime väga tähtsal teemal.
Hetkel on suvi, päike paistab, ja tunned end mõnusalt,
aga ikkagi tean, et mõni usklik võitleb siiani
oma identiteediga usuelus.
Miski on mäda, kui Jumal tundub olevat nii kaugel
ja kui päästetud inimese elus on rõhuvaid asju.
Täna räägime ühest asjast,
mis on meie usuelus olnud väga tähtis
ja avanud meie silmad nägema, kui hea on Jumal.
See on see, mida Ta on meie eest teinud.
See on seotud vagadusega.
Mida vaga või õige õieti tähendab?
See on vana ja kummaline sõna, mida paljud ei kasuta.
Keegi ei saa sellest vagadusest aru.
Sõna vaga/õige kasutatakse Piiblis kogu aeg.
Kohe väga palju kordi.
See tähendab õiget positsiooni Jumala ees.
Vaga tähendab püha, laitmatu, veatu, täiuslik.
Vaga inimene on täiuslik inimene.
Plekitu ja täiuslik. Ilma patuta.
Piibli lubadused kuuluvad vagadele
juba Vanast Testamendist saadik.
See hakkab kohe pisut ahistama, sest kohe hakkad vaatama,
kas sa oled õige ehk vaga, või ei ole.
See on asi, millega puutusime kokku oma elus
ja millega puutuvad paljud oma usuelus kokku.
Teatakse, et ollakse päästetud, aga ollakse väga ebakindlad
ja tuntakse sisimas oma elu pärast häbi.
Pole rahu Jumala osas.
Ei tunta end õige olevat
ja vastavat sellele standardile, millele peaks vastama.
Ometi on ka siin tee vabadusse.
Täna me näitame seda vagadust teile piltliku näitena.
Kujutame ette, et see on õiguserüü
ja mina olen mängult Jumala rollis.
Jumal on kirgas, täiuslik, õige ja püha.
Seal Ta nüüd istub ja nagu me kõik näeme,
Ta on valge, püha... - Jumal, mitte mina.
Temas pole ühtegi plekki, mustust ega viga.
Piibli sõnul ei ole Temas isegi muutuse varju.
Jumalat vaadates kohtun valguse, pühaduse ja täiusliku valgusega.
Ma kohtun täiuslikkusega.
Kui ma tulen Tema palge ette, siis esimene asjana juhtub,
et ma ise saan nähtavaks, sest Tema näeb minu südant.
See pühadus, vagadus ja valgus paljastab koheselt selle,
kes olen mina.
Kui ma seisan tema palge ees,
siis ma märkan kohe, et mina ei ole samasugune.
Kuigi olen kuidas tahes
üritanud elada head kristlase elu ja teha neid õigeid tegusid.
Olen üritanud palvetada, paastuda ja lugeda Piiblit,
olen üritanud armastada.
Ometi tundub, et see ei õnnestu.
Ma teen ikkagi kogu aeg vigu.
Ikkagi mul kõik kogu aeg ebaõnnestub.
Viha, kibedus ja andestamatus tulvavad ning pulbitsevad korduvalt
ning ma näen seda, et ma ise ei kõlba.
Ma näen omi eksimusi. Näen oma patte.
Paulus ütleb Rm. 7:19: "Sest head, mida ma tahan,
ma ei tee, vaid paha, mida ma ei taha, ma teen."
Ikka ja jälle. Kuigi ma tahan teha head,
siis millegipärast ma ei suuda seda, isegi kui ma tahan elada õieti,
siis millegipärast ma ei suuda.
Kuigi ma tahaksin vabaneda neist asjust,
mis rõhuvad või sõltuvustest.
Ma üritan, aga millegipärast ma ei pääse neist vabaks.
"Paha, mida ma ei taha, ma teen." Paulus ütleb seda sama.
Kui paljud teisetki on kogenud seda sama.
Oled üritanud olla tubli ja pigistada vaimuvilju eneses.
Sõbralikkust, armastust, armu, soojust ja see ei tule välja.
Paulus jätkab Rm. 7:24: "Oh mind õnnetut inimest!
Kes ostab mu lahti sellest surma ihust?"
Oh, mina õnnetu inimene!
Keegi ütles, et mina ise olen oma elu suurim vaenlane.
Kes mind päästaks?
Paulus vaevles nagu me kõik.
Ta polnud selles osas kuidagi meist erinev.
Ta nägi oma patusust,
võimetust ennast muuta ja hüüdis Jumala poole.
Kes võib midagi teha sellega? Kas keegi võib sellega midagi teha?
Ja siin tuleb sisse Jumala Poeg,
kes on samal kombel riietatud valgetesse riietesse,
Ta on samal moel valgus.
Plekitu ja puhas. Patuta.
Kuigi Ta elas maaa peal,
oli Ta ilma patuta ja täitis kogu seaduse.
Ta oskas elada puhast ja vaga elu.
Ta on ainukene maa peal elanud inimene,
kes on elanud õiget elu.
Keegi enne Teda ega keegi peale Teda
ei ole suutnud seda teha.
Tema tuleb valguserüüs ja Ta naelutatakse Kolgatal ristile.
Sellele ta viib ristile - võtab ja kannab minu patususe.
Kõik ebaõnnestumised, oskamatuse ja patu.
Selle, mis ei tulnud välja ja mida ma ei osanud.
Selle, mis ei olnud vaga ega püha.
Ta viis selle ristile ja kandis ära.
Ja siis annab Ta mulle selle asemele midagi.
Kui ma võtan Ta vastu ja mõistan andeksandi,
siis voolab minu sisse Tema õigus ja andestus
ja Ta annab mulle oma vagaduserüü.
Oma pühaduse. Tema õiguse.
Selle, mis on samasugune nagu Jumala pühadus.
See on sama valge, patuta, plekitu
kui Jumala vagadus.
Ta annab selle mulle kingitusena.
Lihtsalt selle tõttu, et ma mõistan
et Ta on seda teinud ja võtan selle vastu.
Jeesus ütleb Sõnas Luuka 18:27:
"Inimeste käes võimatu on Jumala käes võimalik."
Keegi meist ei saa ise ennast õigeks teha,
sest Sõna alusel oleme kõik patused ja ilma Jumala aust.
Mitte ükski meist, ei saa heastada oma patte.
Isegi kui ma tänasest alates elaksin täiuslikku elu,
on need vanad patud olemas ja rõhuvad mind.
Ma ei saa ennast täiuslikuks teha. Ma ei või vagadust välja teenida.
Oluline on teada, et Jeesus andis meile ristil surres
igavese elu, aga see ei olnud ainus, mida Ta tegi.
Nagu Joy ütles, andis Ta meile oma õiguse.
Kingitusena neile, kes usuvad. Me oleme saanud selle kingitusena.
Piibel ütleb seda Roomlastele 8:3.
"Sest seda, milleks Seadus oli võimetu,
kuna see oli jõuetu inimloomuse tõttu,
on teinud Jumal, kes mõistis patu inimeses surma,
läkitades oma Poja patuse loomuse sarnasuses
ja patu pärast, et Seaduse nõuded
oleksid täidetud meis, kes me ei käi oma loomuse,
vaid Vaimu järgi."
See, mis meile oli võimatu ja mis läbi kogu Vana Testamendi
inimeste käes kord korra järel ebaõnnestus,
selle vagaduse nõude, mida oli võimatu täita,
täitis Jeesus meie eest.
Ta andis meile õiguse kingitusena.
Kas see tähendab, et ma olen nüüd vaga ja õige?
Matteuse 5:48 ütleb ka Jeesus nii:
"Teie olge siis täiuslikud,
nõnda nagu teie taevane Isa on täiuslik!"
Jakoobuse 2:10: "Sest igaüks, kes peab kinni kogu Seadusest,
aga vääratab ühesainsas asjas, on süüdi kõige suhtes."
Kuidas tahes ma üritaksin, kui tahes hea kristlane ma ka oleks
ja elaksin tõesti nii head usuelu, kui ma rikun üht reeglit,
siis olen ma Jeesuse sõnul süüdi kogu Seaduse rikkumises.
See on võimatu ülesanne.
Vagaduse saavutamine on võimatu.
See on kõigi jaoks täiesti võimatu.
Kuidas tahes ma ka üritaks, siis ei suuda ma seda välja teenida.
Ometi mitmed kristlased ikka veel üritavad.
Mitmed elavad ikka nii, nagu Vana Testament
oleks ainus olemasolev Testament.
Ometi on Vana ja Uue Testamendi suurim vahe just see,
et VT on seaduse leping ja UT on armu leping.
Seadus ja arm.
Kumma all sina tahaksid elada?
Kui me endiselt püüame oma tegudega Jumalale meelepärased olla,
siis me elame ikka veel Vana Testamendi poole peal.
Nagu me suudaksime ja peaksime. Aga me ei suuda ega peagi enam.
Nagu me lugesime - see, mis seadusele oli võimatu,
selle tegi Jumal oma Pojas võimalikuks.
Me oleme nüüd armu ajajärgus.
Oleme astunud armu alla
käsu ja vagaduse saavutamise võimatu ülesande alt.
Võime tuua hea võrdpildi selle kohta, miks käsk üldse anti.
Vaenlane meelitas Aadama ja Eeva paradiisis sööma keelatud vilja.
Ta ütles, et seda tehes teate, mis on õige ja vale.
Seega tundma seadust.
Nad sõid ja mõtlesid,
et nemad võiks saada sellisteks nagu Jumal.
Nad langesid vale võrku.
Siis Jumal kutsus oma rahva ja andiski neile seaduse.
Olgu, kui te arvate, et suudate seadust täita,
siis siin see on. Täitke seda. Olgu nii.
Me näeme, et juba VT esimest kümmet käsku
ei suutnud keegi täita.
Sellegipoolest andis Jumal selle neile täitmiseks.
Eks täitke, kui usute, et suudate. Aga mitte keegi meist ei suuda.
See oligi seaduse mõte.
Selle mõte, Piibli sõnul, on kasvatada meid Kristuse külge.
Kui me näeme enda suutmatust, siis jõuaksime igaüks punktini,
kus me näeme, et see on meile täiesti võimatu.
Ma ei suuda seda teha!
Seadus on laitmatu, puhas ja täiuslik, aga mina ei suuda seda täita.
Me jõuame oma teekonna lõppu
ja inimkond näeb oma võimetust ning armusaamise vajadust.
Seda kuulutati ette juba ammu enne Jeesuse sündimist.
Jumal andis Sakarjale selle sama asja kohta nägemuse.
Prohvet Sakarja 3. peatükk.
"Ja ta näitas mulle ülempreester Joosuat seismas Issanda ingli ees,"
Ülempreester seisis Issanda ingli ees.
"ja saatanat seismas temast paremal pool teda süüdistamas."
Täpselt nagu meil süüdistavad mõtted ja häbi,
süütunne keerleb peas.
See süüdistab meid.
Sa ei kõlba kuhugile, Joy! Jälle sa tegid vea!
Samamoodi seisis ülempreester Joosua
Issanda ingli ees ja teadis, et ta on süüdi.
Issanda ingel ütles saatanale: "Issand sõidelgu sind, saatan!
Jah, Issand, kes on valinud Jeruusalemma, sõidelgu sind!
Eks see ole tulest tõmmatud tukk?”
Joosual olid määrdunud riided ja ta seisis ingli ees.
"Siis ingel kostis ja ütles neile, kes seisid ta ees, nõnda:
Võtke tal määrdunud riided seljast ära!”
Ja ingel ütles temale
"Vaata, ma olen su süü sinult ära võtnud
ja ma riietan sind uute riietega!"
Sakarja näeb nägemuses,
kuidas ülempreestrilt võetakse seljast määrdunud riided
ja ingel riietab ta uutesse, puhastesse riietesse.
"Ja ta ütles: "Pange temale puhas mähis pähe!"
Ja temale pandi puhas mähis pähe ja riided selga."
Salm 8 jätkub: "ma toon oma sulase Võsu!"
See on Jeesus.
Ja siis ütleb vägede Issand:
"ja pühin üheainsa päevaga ära selle maa süü."
Siin on kirjas, et ühe päevaga võtab Issand ära kogu selle maa süü.
Jeesuse ristisurm ei ole sama nagu VT pidev ohvritoomine.
Iga päev või kord kuus,
uuesti ja uuesti tuli ohverdada loomi patu katteks.
Aga siis oli tulemas keegi, kes pidi tooma puhta,
püha ja veatu ohvri, millest piisab ühe korraga.
Ühel päeval Jeesus sureb
ja puhastab kogu maa selle pahategudest.
Ta pühkis üheainsa päevaga ära selle maa süü.
Ta suri ja me võtsime Ta vastu ja Ta pani oma õiguserüü meile selga.
Vahetas selle määrdunud
ja ebaõnnestunud paturüü oma õiguse vastu.
See toimus ühe päevaga, siis kui Ta suri ristil
ja minu elus sellel päeval, kui ma seda mõistsin,
et Ta on seda teinud.
Siis sündis ime, see, millest Piibel räägib.
Ma sündisin uuesti ülevalt.
2. Kr. 5:17: "Niisiis,
kui keegi on Kristuses, siis ta on uus loodu,
vana on möödunud, vaata, uus on sündinud."
Ma ei ole enam see vana patune, see murust madalam ussike.
Ma pole enam läbikukkuja.
Ma olen uus loodu Jeesuses Kristuses.
Kuigi ma ei ole rohkem palvetanud, paastunud ja Piiblit lugenud.
Ma sain uueks selle pärast, et ma võtsin Tema vastu.
Mul on nüüd see rüü ja olen kaitstud nagu me näeme siin.
See sama Jumala valgus on nüüd minus ja ma saan olla
Tema lähedal ja tulla Tema juurde ilma süütundeta ja häbita.
Meie vahel ei ole enam eraldavat vaheseina.
Me oleme üks Kristuses. Ma kõlban.
Seda on kõigil tähtis mõista. Galaatia 3:24 ütleb:
"Nõnda siis on Seadus olnud meie kasvatajaks Kristuse poole,
et me saaksime õigeks usust."
Saaksime õigeks usust.
Õigeks ei saa seaduse kaudu, vaid ainult Jeesusesse uskudes.
Seda sama loeme Roomlastele 3:24.
"ning mõistetakse õigeks tema armust päris muidu,
lunastuse kaudu, mis on Kristuses Jeesuses,"
"Sest kui ühe inimese üleastumise läbi paljud on surnud,
siis seda kindlamini on paljudele saanud ülirohkeks
Jumala arm ja and ühe inimese - Jeesuse Kristuse - armu kaudu."
See oli Roomlastele 5:15.
"Nõnda siis, nagu ühe (Aadama) üleastumise läbi
tuli kõigile inimestele surmamõistmine, nii on ka selle ühe õigusteo läbi
kõigile inimestele saanud õigekssaamine eluks." (Rm.5:18)
Me oleme ainult armust õigeks saanud.
Kui usud Jeesusesse, siis samas said sa ka õigeks.
Samas pani Jeesus oma õiguserüü sinule selga.
Üksnes armust.
See on lihtsalt võrdpilt õigusest, aga sa ei pea enam häbenema.
Sa ei pea käima süü ja patutunde all.
Võid olla vaba!
Võta armust vastu see, mis meile inimestena on võimatu.
Lihtsalt võta see vastu,
et Jumal võtab sind vastu, kuna sa usud Jeesusesse.
Jumal näeb sind õige ja pühana,
oma armsa lapsena, sest sa oled nüüd Jeesuses.
See on ime!
Kui ma seda mõistin ja mida enam on see me elus kasvanud,
seda enam see saab tõeks.
Arm iseeneses kannab seda vilja,
mida ma olen ise enda seest üritanud välja pigistada.
Vaimu vili tuleb lihtsalt armust ja Vaimu lähedalolust.
Korraga see lihtsalt ilmub
ja ma olengi kannatlikum ning armastavam.
Mitte sellepärast, mida mina olen teinud
või üritanud teha, vaid selle pärast,
et ma olen mõistnud, mida Jeesus on teinud.
Psalm 103:12: "Nii kaugel kui ida on läänest,
nii kaugele viib ta meist meie üleastumised."
Hb. 8:12: "sest ma olen armuline nende ülekohtuste tegude vastu
ja ei tuleta enam meelde nende patte.”
See juhtus hetkega, kui mõistsin, et Jeesus on minu eest surnud.
Nii lihtne see ongi.
Palvetame.
Tänu, et ma saan kuulutada
vabadust vaatajatele ja igale kristlasele sellel maal!
Vabadust süütundest ja häbist.
Tänu, Issand, et igaüks, kes Sinusse usub, on juba õige.
Ta on juba vaga
ja saanud kingitusena pühaduse, täiuslikkuse ja lapseõiguse.
Issand, lase see tõusta iga vaataja südamesse,
anna ilmutus sellest!
Murdugu pimeduse jõud, see häbi ja süütunne,
Jeesuse nimel!
Tulgu vabadus ja rõõm!
Tunnen, kuidas Taevaisa rõõmustab,
kui me lihtsalt võtame selle usus vastu ega häbene enam,
vaid oleme rõõmsad selle üle, mida Jeesus on teinud meie eest.
Seda Ta tahab.
See on alandlikkus:
selle vastuvõtmine, mida Jeesus on teinud.
Issand õnnistagu sind rikkalikult! Aamen.
Jumal on tõesti armuline ja imeline.
Ta annab meile kogu aeg imelisi kingitusi.
Mida rohkem loeme ja uurime Piiblit,
seda rohkem näeme, kui hea Ta on.
Ma ei tea, kuidas sinuga, aga mul tekib alati soov
anda midagi omalt poolt neile, kes seda vajavad.
Kui soovid, siis on sul võimalus toetada seda teletööd.
Kui sul on andmisrõõm ja tahaksid külvata sellesse töösse,
et Sõna mida me siin jagame, võiks kanda vilja ja jätkuda,
siis võid täna helistada TV7 annetustelefonile 900 1777
Kõne maksab 7 eurot.
Võid ka teha ülekande TV7 Eesti kanali kontonumbritele.
Ole õnnistatud andes ja ka muidu!
Aamen.
Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli ja Marko Martin