JUMAL KÕNELEB
Tere! Tore jälle näha!
Kas soovid palvevastuseid? Ma usun, et soovid.
Eks me sellepärast palvetamegi,
et vajame palvevastuseid.
Paljud tunnevad, et vahel Jumal kuuleb ja vahel mitte.
Vahel saame vastuseid, vahel mitte.
On oluline süüvida ka selles asjas Jumala Sõnasse.
Et me ei toetuks nendele vastakatele kogemustele
ja tunnetele, et kord Jumal kuuleb ja teinekord mitte.
Milline on Jumala tahe neis asjus?
Kas Jeesus ütleb meile, et paluge ja Isa võibolla kuuleb
ja võibolla saate ka vastuse.
Mida Jeesus meile õpetab?
On oivaline võimalus näha, mida Piibel tegelikult ütleb.
On innustav, selle asemel,
et jääda kinni oma mõtetesse, ja ideedesse,
süüvida sellesse, mida Jeesus ise õpetab.
Jeesus innustab selles osas, Ta on tõesti hea eeskuju.
Kui me saame usklikeks, õpime Jumalat tundma ja märkame,
et Ta tõesti on olemas,
siis üks kõige tähtsam osa kogu usuelus on see,
et Ta tõepoolest on meiega koos ja vastab.
Ta tõesti on see, kes mind aitab.
Nagu ütlesid, meie argieludes
on olukordi, milles me vajame abi.
Vajame Jumala konkreetset abi erinevates eluvaldkondades.
Mis mõtet oleks palvetada, kui me ei saaks kunagi vastuseid.
Kas selles ongi asja mõte?
Või on Jumala idee,
et me saame oma palvetele ka vastuseid?
Mida Jeesus ise selle kohta õpetab?
Mt. 7:7 ütleb Jeesus meile otse: "Paluge, ja teile antakse,
otsige, ja te leiate, koputage, ja teile avatakse..."
Jeesus ei ütle: "Paluge ja võibolla teile antakse."
"Koputa pealegi, võibolla ma avan teile."
"Otsige ja võibolla leiate."
Ei! Jeesus julgustab ja ütleb meile otse:
"Paluge, ja teile antakse, koputage ja teile avatakse,
otsige, ja te leiate."
Üsna lihtne lugu.
Teises kohas Lk. 11:9 jätkab Ta:
"Ka mina ütlen teile: Paluge, ja teile antakse,
otsige, ja te leiate, koputage, ja teile avatakse..."
Jeesus julgustab paljudes kirjakohtades uskuma sellesse,
et kui me palume, siis Ta tahab meile anda
ja kui me otsime, siis Ta tahab, et me leiaksime.
Siin ei ole kahtlusevarjugi.
Miks me siis nii sageli kahtleme?
Markuse 11 on peatükk, mida me oleme uurinud
ja mis õpetab just palvevastuste kohta.
Oleme tuhat korda rääkinud, et see on olnud asi,
milles meie Janiga oleme olnud sunnitud võitma,
sest me saime Jumalalt võimatu ülesande ega teadnud,
kuidas seda täita võiks, kui Ta ei aita. See oleks võimatu.
Me vajame igas eluvaldkonnas palvevastuseid.
Nüüd hiljuti taas vajasime ja saime koolile dokumendikaamera,
saime lausa kolm.
Pidime küll veidi ootama. Aga kui kannatlikult seisame
ja kiidame selle kaamera või millegi muu eest, mida palume,
siis Issand vastab alati.
Muidugi Ta tahab, et meil oleksid head vahendid
ja kõik see, mida me lastega töös vajame.
On imeline näha,
et Jeesus üheselt julgustab meid uskuma,
et tasub palvetada. Tasub paluda.
Jh.16:24 "Tänini ei ole te midagi palunud minu nimel.
Paluge, ja te saate, et teie rõõm oleks täielik!"
Jällegi Jeesus julgustab: "Paluge ja te saate!"
Ja lisab: "et teie rõõm oleks täielik!"
Jeesus julgustab, sest Ta südames pulbitseb soov vastata.
Jumal tahab anda meile rõõmu
selle palvevastuse üle.
Piiblis ei ole ühtegi kohta, kus Jeesus ütleks:
"Paluge, ja võibolla saate, anuge ja võibolla antakse."
Ta innustab ja julgustab meid uskuma,
et kui palume, siis Tema tahab vastata.
Seda on hea teada. See on selge ja innustav.
Lähme nüüd Markuse evangeeliumi juurde.
Markuse 11:12 alates:
"Ja järgmisel päeval Betaaniast lahkumisel
tundis Jeesus nälga ja kui ta kaugelt nägi lehis viigipuud,
läks ta vaatama, kas ehk midagi selle otsast on leida.
Ja kui ta puu juurde oli tulnud, ei leidnud ta muud kui lehti;
sest ei olnud viigimarjade aeg."
Jeesus ütles viigipuule midagi.
Ta ei palunud, et Isa teeks midagi
sellele viigipuule. Ta ütles otse sellele:
"Ärgu keegi enam iialgi söögu sinust vilja!"
Ja ta jüngrid kuulsid seda."
Seejärel läksid nad terveks päevaks Jeruusalemma
ja õhtul läksid linnast välja.
Markuse 11:20: "Ja varahommikul
nägid nad mööda minnes viigipuu juurteni ära kuivanud olevat."
Alles hiljem oli seda palvevastust näha.
Nii on see sageli ka meie eludes.
Palvetame, aga vastust ei tulegi koheselt.
Mõnikord võtab aega, enne kui palvevastust on näha.
Mida me siis teeme? Kas see, et vastust pole kohe näha,
tähendab, et Jumal ei vastagi? Kas see on põhjus kurvastamiseks?
Mida Jeesus siis õpetab?
"Ja Peetrus, kes mäletas, ütles Jeesusele: Rabi, vaata,
viigipuu, mille sa needsid, on ära kuivanud!”
Ja Jeesus vastas neile: Olgu teil usku Jumalasse!"
Issand tuletab meelde, et selles olukorras oleks meil usku
ja me ei annaks alla. Kirjakoht jätkub:
"Tõesti, ma ütlen teile, kes iganes ütleb..." Kes ütleb!
"...kes iganes ütleb tollele mäele: Kerki ja kukuta end merre!”
ega kõhkle oma südames, vaid usub, et see, mis ta räägib, sünnib,
siis see saabki talle!"
Jeesus räägib siin meie sõnadest.
Ka Tema ise rääkis ja ütles sellele viigipuule
ning Ta ütleb: "Kui keegi ütleb tollele mäele..."
Meie elus võib olla mäeks mõni probleem või muutusevajadus.
Siis ei ütle Jeesus, et me paluks, et Isa selle mäe ära tõstaks
või see mägi kuidagi kaoks.
Jeesus ütleb: "Kui keegi ütleb sellele mäele..."
Ta soovitab meil rääkida otse sellele olukorrale.
Kas see võib tõsi olla?
See ei ole ainus kirjakoht.
Teisel korral oli Jeesus jüngritega tormi käes
ja Jeesus käskis olukorral muutuda.
Ta ütles järvele: "Jää vakka, ole vait!" ja tuul rauges kohe.
Võime mõelda, et Jeesus tegi seda, kuna tema oli Jumala Poeg,
meie ei saaks sedasi teha.
Aga Piibel õpetab, et peaksime tegema nagu Jeesus.
Ka meie võime julgelt rääkida olukordadele,
kui näeme midagi olevat selgelt valesti.
Iga kord, kui vaenlane üritas takistada
või mingil moel häirida Jeesuse teenimistööd,
siis Ta sõitles.
Ta rääkis olukordadele ja need muutusid.
Jumala Sõna julgustab meid uskuma,
et Ta tahab alati vastata meie palvetele.
Ta julgustab meid isegi olukordadele rääkima.
Matteuse 7:11 ütleb Jeesus nii:
"Kui nüüd teie, kes olete kurjad, oskate anda häid ande oma lastele,
kui palju enam teie Isa, kes on taevas, annab head neile,
kes teda paluvad!"
Nagu Joy just ütles, ei tule vastus palvetele alati koheselt.
Kergesti võime mõelda, et Isa ei kuulnud
või see polnudki selline asi, millele Jumal tahaks vastata.
Nii tekib meil umbmäärane pilt
Jumalast, kes kord vastab, kord mitte.
Meil ei saa olla aimugi sellest,
kas see palve tõuseb laest kõrgemale või mitte..
Kas üldse tasub palvetada?
Kas see on huupi tulistamine - kord tabad märki, siis jälle mitte.
Sellised mõtted ei ole pärit Jumala Sõnast,
vaid meie kogemustest.
Kui me näeme vahel vastuseid ja vahel mitte, siis tundubki,
et Jumal vahel vastab ja vahel mitte.
Aga ma ütlen otse,
minu elus on sageli küsimus minu oma usust.
Vahel palun ja palvetan asjade eest,
millesse mul õigupoolest ei ole usku. Lihtsalt palvetan.
Kui aus olen, siis märkan, et mõnikord palvetan niisama.
Mul ei ole olnud õieti usku ja sellistele palvetele
ei ole ma kunagi ka vastust saanud.
Kas me võime rääkida meie olukordadele mida tahes?
Kas võime rääkida kõike, mis pähe tuleb?
Kas seda mõtleb Jeesus? - Et võime rääkida mida iganes?
Kas see tähendab hoopis, et ma võin rääkida Jumala Sõnu?
Kui ma räägin samu Sõnu, mida Tema,
siis neis sõnades on seesama vägi, nagu Tema ise oleks need öelnud.
Kui ma võtan ja hakkan julgelt rääkima Jumala Sõnu
mõnele probleemile nt. haigusele... Räägin haigusele Jumala Sõna.
Näiteks: "Tema haavade kaudu olen ma saanud terveks!"
See Jumala Sõna läheb selle probleemi algpõhjuseni,
nagu Jeesuse sõnad läksid viigipuu juureni
ja see kuivas juurest alates.
Ma räägin oma probleemile, oma mäele
ja see Sõna läheb probleemi juureni ja muudab selle.
Keegi on öelnud, et meie elu on nagu viigipuu.
Viigipuu on nagu minu elu.
Kui ma räägin, nagu Jeesus rääkis,
räägin oma viigipuule, oma ellu neid Jumala Sõnu,
siis mu elus hakkab esile tulema vili Jumala Sõna järgi.
Ma võin rääkida oma elu viigipuule Jeesuse Sõnu.
See on võimas.
Piiblis on mitu näidet, millega Jeesus julgustab meid
pavetama ja uskuma ning julgustab Jumala Sõnu rääkima.
Luuka 4:39 parandas Jeesus Peetruse ämma.
"Astus tema peatsi juurde ja sõitles palavikku
ning see lahkus temast.
Ja naine tõusis otsekohe üles ja teenis neid."
Jeesus sõitles palavikku ja see lahkus.
Lugesin äsja üht liigutavat lugu
1800-ndate lõpul elanud John Alexander Dovest,
kes rändas Inglismaa ja Austraalia vahet 14 korda.
Austraalias puhkes katk.
Raske haigus, millesse haigestusid paljud.
Mees haaras kinni Jumala Sõnast, olles üks esimesi,
kes avastas Jumala tõotuse tervendada
ning selle, et võime rääkida olukordadele.
Ta rääkis, et peale seda,
kui ta mõistis, milline autoriteet tal on,
et ta võib olukordi käskida,
purjetas ta seda vahet ja jäi mitu korda tormi kätte.
Iga kord ta tõusis ja sõitles tormi
Jeesuse nimes ja väes - ning torm rauges.
Ma ikka jätkan seda Markuse 11:23 lugemist:
"Tõesti, ma ütlen teile, kes iganes ütleb tollele mäele:
Kerki ja kukuta end merre!”
ega kõhkle oma südames..."
See on raske koht.
Issand, kuidas ma võin rääkida sellele oma probleemile
ilma kõhklemata? Kuidas see on võimalik?
See on sageli raske.
Pea ja süda on täis igasuguseid mõtteid.
Ma küll räägin tervenemisest, aga kogu sisemus karjub,
et sellest ei tule midagi. See ei õnnestu! Mis sellest saab?
Tema aga ütleb, et ei tohi kõhelda südames.
Mida sellega peale hakata?
"...vaid usub, et see, mis ta räägib, sünnib,
siis see saabki talle!"
Kas tead, kust usk tuleb?
Jeesus ütleb, et usk tuleb kuuldust
ja kuuldu Kristuse Sõna kaudu.
Jälle Sõna! See mõjub eriliselt, kui ma räägin Jumala Sõnu.
Sõna läheb otse probleemi südamesse,
aga see kasvatab ka minu südames usku.
Mida rohkem ma räägin Jumala Sõna, isegi kui ma alguses seda ei usu,
siis külvates ja külvates, rääkides seda probleemile
ja oma südamele, usk kasvab.
Kui ma teen usutööd oma südames
ja mu sisemine usk kasvab, siis mu südamepilt muutub.
Minu südamepilt on see, et "ma olen kogu aeg haige"
või "alati, kui on gripihooaeg, siis see hakkab mulle külge".
Aga ma võin seda pilti muuta Jumala Sõna abil.
Rääkides Jumala lubadusi, hakkab mu südamepilt muutuma.
Kui mu südamepilt muutub, siis ma hakkangi nägema ennast
Jumala Sõna kohaselt. Hakkan ennast nägema tervena.
Siis hakkab see tervis ka välja paistma.
See rääkimine on nii hea relv.
Kui on raske ja tundub, et sellest ei tule midagi,
siis Jumala Sõna häälega rääkimine
mõjub mitmel erineval tasandil ja saavutab loodetud muutuse.
See on hea ka siis, kui on kalduvus muretseda.
Samaaegselt ei saa mõtelda muremõtteid
ja rääkida midagi muud.
Me ei saa mõlemat korraga teha.
Seepärast alati, kui hakkame rääkima Jumala Sõna,
ei saa me samaaegselt muretseda.
Kui haarame kinni Jumala Sõnast, räägime seda, siis mured taanduvad.
Sõna ütleb julgelt, et kui keegi räägib,
siis rääkigu otsekui Jumala Sõnu.
Kui keegi räägib, rääkigu otsekui Jumala Sõnu.
"...et Jumal saaks kõigiti austust Jeesuse Kristuse kaudu,
kelle päralt on kirkus ja võimus igavesest ajast igavesti! Aamen."
Kui räägime Jumala Sõnu, hoiame neist kinni
ja usume neisse, siis saab Jumal kirgastatud,
sest need on Tema Sõnad.
Tema on see, kes nende Sõnade ja Püha Vaimu kaudu
toob selle muutuse ning vastuse.
Tema saab au, sest need on Tema Sõnad.
Tema peale võib alati loota, sest Jumal ei saa valetada.
Tema Sõna tõesti on usaldusväärne, see on tõde ja see püsib igavesti.
Kuna Jumal on seda öelnud,
võin ka mina öelda sama.
Tema on enne öelnud
ja mina võin sedasama öelda.
Kui ma pööran selle probleemi oma südames ja suus,
siis see pöördub ka välistes olukordades.
Ma võin teadlikult võtta Jumala Sõna
ja hakata seda külvama nagu seemneid.
Kui ma külvan ja külvan, siis see kannab vilja.
Sellele sõnale vastav vili.
Keegi on öelnud: "Ütlemine on minu vastutusel.
Püha Vaim teeb selle järgi, mida Ta kuuleb."
Võib ka öelda, et usk on minu suus
või ime on minu suus.
Kui ma räägin Jumala Sõna, see mõjub nii, et sünnivad imed.
Jumala Sõna julgustab meid üheselt uskuma,
et Jumal tahab vastata.
Isegi nii julgelt, et võime rääkida olukordadele
ja oodata, et need muutuvad. See on päris erinev sellest,
mida tavaliselt võib kohata ja mõeldakse.
Paljudel on see arusaam,
et Jumal on võibolla vahel meie poolt, aga kunagi ei tea.
Piibel õpetab midagi muud.
Jeesus julgustab meid otsesõnu usaldama Teda alati ja uskuma,
et Ta tahab alati vastata meie palvetele.
Muidugi, kui me palume midagi, mis on Jumala tahte vastane,
siis Ta õnneks ei vasta. Aga muidu küll.
Nagu Joy ütles, ei tule vastus alati koheselt.
Aga ma õppisin piiblikoolis ühe hea asja -
kui palud midagi, jätad selle asja Isa hoolde.
Siis on Tema asi, kuidas ja millal Ta vastab.
Selle üle ei tasu üldse pead murda.
Nagu need kooli dokumendikaamerad.
Meil polnud aimugi, kust me need saaksime
ja need on päris kallid.
Üks meie õpetajatest ei jaksanud oodata
ja ostis selle ise endale.
Korraga enne ülestõusmispühi üks inimene helistas
ja pakkus oma koolist tasuta dokumendikaameraid.
See, kuidas ja millal, on Issanda asi.
Sinu ja minu asi on ainult paluda ja uskuda.
Kannatlikult uskuda. Eks ole?
Piibel ütleb, et usu ja kannatlikkuse kaudu
nad pärisid tõotused.
Usu ja kannatlikkuse kaudu saad ka sina selle,
mis sulle on tõotatud.
Palvetame.
Tänu Taevaisa, et Sinu tahe on üheseltmõistetav -
Sina tahad vastata, kui me palvetame.
Sina tahad avada, kui me koputame.
Sa tahad, et me leiame, kui me otsime.
Tänu, Isa, et me saame julgelt usaldada Sind,
rääkida olukordadele, mis on meile vastu ja oodata,
et need muutuvad.
Tänu, Issand, et Sa õnnistad igat vaatajat,
tõstad kõigi usutaset ja usku sellesse, et oled hea Jumal,
kes tahab vastata palvetele.
Issand, õnnista igat vaatajat praegusel hetkel,
Jeesuse nimel. Aamen.
Meil on muide kiire.
Kiire sellega, et viia evangeeliumi kõigisse maadesse.
Meil on alati olnud kiire.
On palju inimesi, kes pole veel evangeeliumi kuulnud.
TV7 on olemas muuhulgas ja eriti ka selleks,
et evangeelium võiks levida üle kogu maailma.
Julgustan sind toetama seda tööd,
sest toetus, mida sellele tööle annad,
läheb heasse maapinda - evangeeliumi levitamiseks.
Võid toetada, helistades TV7 Eesti annetustelefonile
numbrile 900 1777. Kõne hind on 7 eurot.
Võid ka teha ülekande, kontonumbrid ilmuvad peagi ekraanile.
Ole õnnistatud ja tea, et Jumalariik võidab alati!
Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019 Saaja: Taevas TV7
Tõlge: Meeli Martin