JUMALAN JUOKSUTYTÖT
Hei rakas katsoja. Mukavaa, että tulit seuraamme tähän ohjelmaan.
Jumalan kutsuu meitä, sillä -
jokaisella on Hänen antamansa erityinen tarkoitus ja päämäärä.
Vieraanamme tänään on Suomessa Vantaalla asuva Janika Tõnts.
- Tervetuloa ohjelmaan, Janika! - Hei, Päivi.
Olet todella Jumalan nimeltä kutsuma juoksutyttö, joka -
olet saanut Jumalalta päämäärän.
Kertoisitko ensin lyhyesti itsestäsi - kuka olet?
Nimeni on Janika ja kotoisin olen Virosta, tarkemmin Pärnusta.
Uskoakseni Jumala johdatti minut Suomeen, jotta -
saisin täällä kasvaa ja kokea pelastuksen.
Haluan yhä enemmän keskittyä Jumalan työhön, jotta -
Hänen minuun istuttamansa unelmat täyttyisivät.
Virolaisena olet suurimman ajan elänytkin siellä, Viron Pärnussa.
Jumala tiesi tilanteesi ja halusi auttaa sinua siirtymään -
täysin toiseen ympäristöön.
Voitko kertoa, millaista elämäsi oli ennen Jumalan kohtaamista,-
ja mikä sai sinut vaihtamaan maata?
Aluksi monet ystäväni muuttivat Suomeen pyytäen minuakin mukaan.
En halunnut silloin lähteä, koska olin tyytyväinen elämääni Virossa.
Päätös Suomeen muutosta tapahtui myöhemmin vain viidessä päivässä.
Asunto ja työpaikka löytyivät kuin "yläkerrassa" räätälöityinä.
Olin aiemmin kova juhlimaan.
Käytin huumeita ja alkoholia, enkä vain ainoastaan viikonloppuisin.
Juotuani jo teini-iästä lähtien, olin nuori alkoholisti, jonka -
myrskyisässä elämässä ei ollut mitään kadehdittavaa.
Ennen kuin koin pelastuksen,-
muistan kuinka käyttäessäni välillä alkoholia, välillä huumeita,-
sydämessäni ja hengessäni vallitsi aina ihan mieletön tyhjyys.
Muutettuani Suomeen, en halunnut sellaista enää.
Juhlimassa käyminen alkoi tuntua vastenmieliseltä, mutta -
vanhasta tottumuksesta en osannut muutakaan.
Se oli elämäntapa, jota noudatit.
Viettäessäsi sellaista elämää tehden niitä "mukavia asioita",-
et ollut tyytyväinen, vaan tyhjyys ja kaipaus täyttivät sydämesi.
Teini-iässä se oli jännittävää,-
mutta noin 19-vuotiaana menetin mielenkiintoni sellaiseen elämään.
Halusin kyllä ulos siitä kehästä.
Olin kotona, kuntoilin ja olin -
ystävieni kanssa, jotka joivat. En nähnyt mitään ulospääsyä.
Muistan, kuinka kerran istuessamme ravintolassa, kaikki joivat.
Ajattelin muiden teeskentelevän, että heillä oli hauskaa.
Tunsin tyhjyyttä ja ihmettelin, miksi ylipäätään olin siellä.
Peli oli aina sama - vain pelaajat vaihtuivat.
Uskon, että Jumala halusi lähestyä minua tämän tyhjyyden kautta.
Aloin kaipaamaan jotakin.
Hän halusi paljastaa sinulle elämäsi tyhjän sisällön.
Sitten lähdit Suomeen töihin.
Kuinka Jumala astui elämääsi, muutettuasi Suomeen asumaan?
Seurassa ollessani, tunsin itseni aina ulkopuoliseksi.
Tunsin, etten kerrassaan sovi seuraan, eikä se ole minua varten.
Kerran eräässä tilanteessa tunsin syvää epätoivoa, ja -
harkitsin jopa itsemurhaa.
Yhtäkkiä tuli mieleeni Jeesus, Jumala ja Pyhä Henki, vaikken -
tarkalleen tiennyt heistä mitään.
Olin kotona, kun ahdistuksessa polvistuin itkien ja -
huutaen Jumalan puoleen: "Jumala, jos olet olemassa, tule ja auta!".
"Teen, mitä ikinä haluat! Auta Jeesuksen ja Pyhän Hengen nimessä".
Jo seuraavana päivänä tilanteeni sai ihmeellisen käänteen!
Törmäsin vanhaan tuttavaani, jonka tiesin olevan kristitty ihminen.
Kuin ihmeen kautta pääsin samaan työpaikkaan kuin hän.
Kerran satuin kuulemaan, kuinka työpaikkani kolme uskovaista -
keskustelivat edellisen päivän seminaarista, jossa oli ollut -
niin hyvä saarnaaja, että halusivat mennä uudestaan häntä kuulemaan.
He oikein puhkuivat intoa!
Luulin, että kirkossa vain istutaan totisina harmaina hiirulaisina...
Käsitykseni oli täysin väärä, mutta monet muutkin luulevat juuri niin.
Hei eivät tiedä, mitä usko ja uskossa eläminen tarkoittavat.
Kyselin heiltä uskon asioista.
Ennakkoluuloni murenivat, sillä -
värikkyydellään, iloisuudellaan ja mukavuudellaan -
he erottuivat muista ja heidän seurassaan oli hyvä niin olla.
Ehkä Jumalan johdatuksesta, osuin usein kuuloetäisyydelle heistä.
Kuulin osittain heidän puheensa, ja sisäinen kiinnostukseni heräsi.
Sain tietää, että Jeesus pelastaa ja että Hän voi tulla sydämeen.
Oli kotona, kun päätin haluavani tulla pelastetuksi.
Uskon, että Jumalan armosta ja ihan yhtäkkiä, asia selvisi minulle.
Halusin tulla pelastetuksi, sillä -
muuten voisin joutua Helvettiin!
Mutta ajattelin ottaa pelastuksen vastaan vähän keplotellen ja salaa.
Ei minun pidä kirkossa käydä, eikä kenellekään tarvitse edes kertoa!
Halusin, että pelastumiseni puolesta rukoiltaisiin, joten -
lähdin töihin. Sitä ennen soitin sinne ja kerroin suunnitelmani.
Matkalla töihin tapahtui kummia!
Olin jäädä auton alle, ja -
muutenkin tuntui siltä, että jokin ympärilläni pyörivä -
henkimaailma halusi estää aikeeni.
Saapuessani töihin, oli täynnä odotusta ja iloa.
Rukoiltuani pelastumiseni puolesta, minulle tuli tosi kuuma.
Hiki valui selkää pitkin, ja -
tunsin, kuinka lämpö täytti minut ja olin kuin liekeissä.
Luulin kasvojenikin palavan!
Olin kuin ällikällä lyöty, sillä täytyin käsittämättömällä ilolla!
Sisälläni vallinnut tyhjyys vaihtui samassa hetkessä -
iloon ja suureen odotukseen.
Jumala johdatti minut ensimmäistä kertaa kirkkoon.
Aluksi yritin väistää sinne menoa,-
mutta melko nopeasti Jumala minut sinne johdatti.
Sain vesikasteen ja täytyin Pyhällä Hengellä.
Muistan ensimmäisen kerran, kun sain Pyhän Hengen kasteen.
Tämä väkevä kohtaaminen Jumalan kanssa tapahtui Virossa.
Kotimatkalla olin ihan shokissa.
Oli ihmeellistä tajuta, että "WAU", Jumala on oikeasti todellinen.
Mutta kotona iski epäilys. Oliko rukoilijoiden käsissä ollut -
jotakin rukoillessa päälleni laskettua kaasua?
Siksi suunnittelinkin kokeilevani asiaa, kunhan pääsen kotiin.
Kotona alan rukoilla, ja kaiken on toistuttava siellä samalla tavalla.
Tulin kotiin, aloin rukoilla ja odotin kielilläpuhumisen lahjaa.
Ja ihan hetkessä kaikki toistui!
Tulin täysin vakuuttuneeksi siitä, että kaikki oli totta.
Ensimmäisinä aamuina leijuin vain ympäriinsä.
Olin niin täynnä iloa, että aamulla herätessäni olivat -
kädet ojentuneet kohti Jumalaa ja suuni ylisti: "Halleluja!".
Unissani oli aurinkoa ja kultaa.
Elämäni täyttyi ilosta ja rauhasta.
En ollut juuri pitänyt yhteyttä vanhoihin ystäviini, mutta -
kun he taas pyysivät minua ulos, lörpöttelin heille vain Jumalasta.
Tämähän oli täyttä totta minulle, joten piti heidänkin saada tietää!
Istuimme siinä, eikä yhdenkään viinilasi tyhjentynyt.
Tarkoituksenani ei ollut mennä ulos heidän kanssaan,-
mutta halusin kertoa heille kaiken.
Puhuin heille Jumalasta, Jeesuksesta ja Pyhästä Hengestä.
Kohta joku jo sanoi, että "älä nyt höpötä, et voi olla tosissasi".
Jatkoin vakuuttaen, että Jeesus on todellinen ja Pyhä Henki toimii.
Kerroin uskovien ihmisten olevan -
iloisia ja eläväisiä, eikä lainkaan tylsiä ja ikäviä.
Juhlatunnelma oli kadonnut, joten kaikki lähtivät koteihinsa.
Tiemme erkanivat, jotta kasvaisin ja vahvistuisin Jumalassa.
Näin se menneisyys jäi taakse, emmekä jääneet riitoihin.
Välillä toivottelemme toisillemme onnea ja sen sellaista.
Rukoilen heidän puolestaan.
Onpa jännittävää kuulla!
Sanotaan, ettei Jumala koskaan jää velkaa.
Vuosien kuluessa ikävät asiat olivat tuhota sinut ja elämäsi,-
ja ne riistivät sinulta paljon.
Mutta Jumala ei koskaan jää velkaa, vaan -
Hän maksaa ja antaa moninkertaisesti takaisin!
Sinusta näkee, että olet saanut Jumalalta moninkertaisesti hyvää -
verrattuna siihen mitä juhliminen, alkoholi ja huumeet tarjosivat.
Jumala on antanut iloa ja rauhaa. - Kyllä on. Aamen.
Yksikään päivä ei ole ollut ikävä.
Jumala rakastaa meitä niin paljon, että -
Hän on täyttänyt jopa menneisyyden pienimmätkin unelmat!
Yksi unelma liittyi kitaraan.
Olen nykyään mukana ylistämisessä, josta pidän tosi paljon.
Jotkut luulevat sen olevan vaikeaa.
Mutta Jumalan koskettaessa, syttyy sydämeen -
sellainen sydämen palo, että haluat tehdä sitä.
Tunnet niin valtavaa iloa, että tahdot ylistää vielä enemmän!
Näkemyksesi kaikesta muuttuu, eikä mikään ole enää entisensä.
Tieni ylistykseen alkoi herätessäni eräänä aamuna palavaan -
kiihkoon saada soittaa kitaraa.
Tunne oli ehkä sama kuin muusikolla, joka -
sydämestään rakastaa kitaransoittoa tarttuen kitaraan heti herätessään.
Mutta en osannut soittaa, eikä siihen ollut varaakaan.
Eräs kirkkomme mies sai sydämeensä halun lahjoittaa minulle kitara.
Kyse oli sähkökitarasta, joka Jumalan ohjeen mukaan tuli -
lahjoittaa minulle täydellisenä toimituksena kaikkine osineen.
Jumalan johdatuksella sain jopa ilmaisen soitonopettajan.
Hän opetti minua kerran viikossa töiden jälkeen.
Opin kitaransoittoa hyvin, vaikka yleensä olen hidas oppija.
Omaksi ihmeekseni, siirryin vähäisillä taidoillani -
melko nopeasti ylistystä johtamaan!
Alussa en osannut virsiä, mutta soitin jotakin ja lauloin Hengessä.
Lopuksi halusin oppia virsiäkin.
Jumala on puuttunut moniin elämäni vaikeisiin asioihin.
Perheessäni oli ihmissuhdeongelmia.
Suhteet perheeseeni ja koko sukuun ovat huomattavasti parantuneet.
Minulla on hyvät välit siskooni ja perheeseeni - rakastamme toisiamme.
Voin luottaa heihin, ja siteemme on vahvempi kuin koskaan.
Surukseni olimme enojeni kanssa riidoissa yli kymmenen vuotta.
Tiesin tuttavieni käyvän sukukokouksissa, mutta -
minun suuri sukuni ei tullut keskenään toimeen.
Rukoilin heidän puolestaan, ja -
ihan ilman minua, Jumala teki ihmeen ja yhdisti meidät.
Pari joulua on jo vietetty yhdessä.
Lapsuudessa minulla oli useita hylkäämiskokemuksia,-
kuten monella muullakin meistä.
Jumala on parantanut ja nostanut minut niistä, jotta voisin -
nyt elää ilontäyteistä elämää.
Jumalan suunnitelmat ovat suuria!
Jumala on monin tavoin alkanut jälleenrakentaa elämääsi, kuten -
perhe- ja ihmissuhteitasi sekä unelmiasi.
Aiemmin tuntiessasi tyhjyyttä, tunsit ehkä unelmatkin haudatuiksi.
Mitkä ovat tämän hetken unelmasi?
Kaikki unelmani liittyvät Jumalaan.
Pari vuotta sitten pyydettiin kirkossa eteen tulemaan niitä,-
jotka halusivat palvella Jumalaa.
Olin jo aiemmin pyytänyt Jumalaa lähettämään minut kentälle.
Kirkossa sinne eteen menemään kehottanut pappi -
pyysi kertomaan hänelle, mikäli halusi antautua Jumalan käyttöön.
Huusin sydämessäni Jumalaa, sillä en halunnut enää tuhlata elämääni.
Näin taannehtivasti kaikki vain rahan takia tekemäni työt.
Kuollessani minusta ei jäisi jälkeäkään!
Halusin tehdä Jumalan kunniaksi jotakin - halusin auttaa.
Minua motivoi työ, josta voisin olla ylpeä - ei raha.
Olin kärsinyt työn aiheuttamasta uupumuksesta ja masennuksesta,-
eikä se ollut enää sen arvoista.
Menin eteen ja sanoin Jumalalle:-
"Käytä minua. Lähetä minut tekemään työtä valtakuntasi hyväksi."
Sillä hetkellä siinä oli kuin suuri Jumalan korva, johon puhuin.
Sen jälkeen tapahtui monia asioita.
Pääsin nuortenryhmään, jossa Pyhän Hengen lahjat tulivat käyttöön.
Ryhmä nuoria koottiin sitä varten.
Siinä toteutui se, että koska -
Jumalan lapsina meissä asuu Pyhä Henki,-
Jumala haluaa käyttää meitä rohkaisuun ja ehkä nuhteluunkin -
antaen tärkeätä johdatustaan.
Raamatun mukaan Jumala varustaa meidät eri tilanteissa.
Alussa mietin täristen, onko omasta päästä keksittävä jotakin?
Sain paljon tukea ja rohkaisua.
Aloin vähitellen ymmärtää, että -
ei haittaa vaikka mitään erityistä sanomaa ei tulisi mieleeni.
Jumalahan minua käyttää!
Eteen mennessäni rukoilin, että Jumala käyttäisi minua -
jonkun toisen rohkaisemiseen ja oikealle tielle saattamiseen.
Ja Jumala käyttää! Hän oikein etsii niitä, joita voi käyttää.
Siitä se alkoi. Pian teimme tiimin kanssa -
matkoja, jotka tarjosivat paljon jännittäviä kokemuksia.
Jumala on johdattanut minua kohti Viroon liittyvää unelmaa.
Unelmani on Jumalan tahdon mukainen, sillä Hän on -
vakuuttanut minut siitä monin eri tavoin.
Ensimmäinen askel on jo otettu.
Kyse on nuorista ja syrjäytyneistä.
Aina Virossa käydessäni joudun jännittäviin tilanteisiin.
Monet nuoret siellä ovat samassa tilanteessa, kuin itse joskus olin.
Ja siellä vallitsee suuri puute.
Liina-sisareni ja minä saimme sydämiimme -
palavan unelman, joka on nyt muuttumassa todeksi.
"Olisipa vain rahaa", ajattelin aluksi, enkä uskonut unelmaan.
Minulla oli vahva halu perustaa nuorille kristillinen keskus,-
jossa tarjottaisiin myös opetusta.
Kysyin nuorilta puistossa istumisen ja juomisen eri syitä.
Syynä kaikilla oli tekemisen puute.
He halusivat harrastaa jotakin, kuten rumpuja tai kitaraa,-
mutta rahaa harrastuksiin ei ollut.
Rahat viinapulloon löytyvät helpommin.
Mielestämme nuorten keskus olisi niin mukava.
Nuorille tarjottaisiin erilaisia harrastetunteja ilmaiseksi.
Noudattaisimme kristillisiä arvoja, sekä -
jakaisimme heille Jumalan Sanaa.
Myös kodittomat ovat sydämelläni.
Tiedän suunnilleen, miten heidät saisi pois kadulta, mutta -
heidän pitäisi nimenomaan nousta Jumalan kanssa!
Pärnussakin eräs mies nousi sieltä.
Se onnistuu kaikilta sillä rukous, myötätunto ja rakkaus toimivat.
Jumala toimii, Hän on todellinen!
Uskon tämän olevan Jumalan tahto ja nyt seuraan vain johtolankoja.
Jotenkin tuntuu siltä, että -
voisin jatkossa asua puoliksi Virossa, puoliksi Suomessa.
Ylistys ja sen edistäminen ovat lähellä sydäntäni, kuten -
kaikki muukin Jumalan palveleminen.
Myös evankelioiminen on tärkeätä.
Virossa käydessäni, joudun usein mielenkiintoisiin tilanteisiin.
Nälkä Jumalan Sanaan on suuri.
Käydessäni tammikuussa siellä, ihmiset ottivat -
evankeliumin vastaan hyvin, ja moni otti Jeesuksen sydämeensä.
Oli ihmeellistä, kuinka henkilökohtaisia sanomia -
Jumala antoi ihmisille. Ne olivat suoraan sydämestä sydämeen.
Aikamme alkaa olla lopussa. Mutta Jumala sanoo, että meidän -
tulee elää siten, kuin olisimme aina vastarakastuneita Häneen.
Rakastuneet haluavat olla yhdessä.
Tämän Jumala on sinussa saanut aikaan ja se paistaa sinusta.
- Haluat tehdä kaikkesi Hänelle. - Se on elämäntapa.
Jumalan tahdosta rakkaus ei jäähdy!
Pieni hetki on vielä aikaa, joten voisitko esittää lyhyen rukouksen?
Rakas taivaan Isä. Kiitän sinua armostasi ja rakkaudestasi.
Kiitän Jeesusta ja Pyhää Henkeä.
Pyydän Jeesuksen Kristuksen nimessä, -
että sinä Isä täyttäisit kaikkien katsojien unelmat, ja -
kannustaisit tahtosi mukaan. Isä, anna ihmisille toivoa ja sytytä -
sydämissä mahdottomilta tuntuvat unelmat ja toiveet,-
sinä olet kaikkivoipa Jumala! Sinulle Isä, on kaikki mahdollista.
Sinä haluat nostaa kansasi esikuvaksi maailmalle! Aamen.
Puhdista meidät, Isä - ja opeta meitä kuuntelemaan sinun tahtoasi.
Jeesuksen Kristuksen nimessä, Aamen.
Pysyköön Jumalan riemu kanssasi.
Unelmoi rohkeasti, tartu Jumalaan!
Suomennos: Irene Tarkka