JUMALAN JUOKSUTYTÖT VIROSSA
Tervetuloa ohjelmaan!
Uskon, että Jumala on kutsunut meitä kaikkia juoksutytöikseen.
Elämään Hänelle ja täyttämään Hänen tahtoaan.
Täällä kanssani on tänään mielenkiintoinen vieras.
Hän on Hanna Metsala. Tervetuloa ohjelmaan, Hanna!
On hienoa, että olet täällä tänään.
Uskon, että Jumalalla on jotain aivan erityistä katsojille.
Tulemme aina siunatuksi, kun vietämme Hänen kanssaan aikaa.
Kertoisitko jotain itsestäsi?
Kaikkein tärkeinpänä haluan sanoa, että olen Jeesuksen opetuslapsi.
Se on elämäni tärkein prioriteetti.
Hän vaikuttaa sydämessäni ja saa aikaan kaiken muun elämässäni.
Hiljattain minusta tuli kandidaatti, lopetin juuri yliopiston.
Opiskelin kansainvälisiä suhteita ja erikoistuin politiikkaan.
Lisäksi olen seurakunnassa palvelija, niin kuin Herra johdattaa.
Olen sisko, ystävätär.
Olen nainen ja paljon kaikkea.
Kaikkea sitä, miksi Jumala on sinut ihmeellisesti luonut.
Hän on meidän Luojamme. Olet syntynyt uskovaan perheeseen.
Jumala ei ole koskaan ollut sinulle vieras, vai mitä?
Totta. Olen hyvin siunattu. Olen kolmannen sukupolven uskova.
Veljeni, siskoni, äitini ja isäni ovat uskossa.
Lapsuudesta asti olen tuntenut Jumalan läsnäolon.
Nuorempana en vielä ymmärtänyt kaikkea niin kuin nyt ymmärrän.
Mutta koko elämäni olen tuntetut olevani suojeltu.
Tiedän, että joku on johtanut askeleitani ja varjellut minua.
Silloinkin, kun en ole itse tehnyt viisaita päätöksiä.
Hän on tuonut joka tilanteeseen ratkaisun.
Näen suuren armon elämäni yllä.
Jotkut ihmiset ovat sitä mieltä, -
että kun olet syntynyt uskovaan perheeseen, -
elämä on pelkkää ruusuilla tanssimista.
Mutta myös omassa elämässäsi -
sinun tuli valita Jeesus henkilökohtaiseksi pelastajaksesi.
Uskon, että kaikille tulee tämä hetki.
Riippumatta siitä, kuinka paljon hän on Jumalasta kuullut.
Mitä sinulle tapahtui?
Olen samaa mieltä kanssasi. Kasvoin siunatussa perheessä,
mutta perheeni ei tehnyt minusta kristittyä.
He siunasivat minua oikeilla arvoilla.
Ratkaisujen teossa vanhempani ovat auttaneet ja jakaneet viisauttaan.
He ovat olleet Jumalalle kuuliaisia ja olen saanut seurata sitä sivusta.
Tein oman päätökseni varhaisnuorena.
Olin 13-vuotiaana eräässä nuortenillassa.
En oikeastaan halunnut lähteä sinne, -
mutta lopulta suostuin lähtemään parhaan ystäväni seurassa.
Lähdimme vain katselemaan poikia.
Mutta siinä paikassa oli Jumalan läsnäolo.
Kun astuin siihen huoneeseen, jotain oli toisin.
Kasvaessani seurakunnassa, olin käynyt monissa kokouksissa.
Olin nähnyt esirukousta, ylistystä. Kaikki se oli pelkkää rutiinia.
Tuo hetki oli toisenlainen. Pastori puhui elämästä ja kuolemasta.
Hän kertoi siitä, että Jumala haluaa antaa elämälleni tarkoituksen.
Se kosketti minua syvällisesti.
Tuohon aikaan tunsin usein, -
että olen ihmisten edessä erilainen kuin yksin ollessa.
Pastori sanoi: "Jos haluat, että elämäsi muuttuu ikuisesti, -
tule tänne eteen!"
Sydämeni rupesi hakkaamaan. Tiesin, että on minun aikani.
Silti jäin istumaan enkä uskaltanut liikkua.
Myöhemmin sain kuulla, että ystäväni oli tuntenut samoin.
Eräs nuori poika, joka oli siellä palvelemassa, -
tuli luoksemme ja sanoi: "Nyt on teidän aikanne, menkää."
Kun hän sen sanoi, emme voineet enää kieltäytyä.
Nousimme ja menimme eteen. Pastori laittoi kädet päälleni.
Tunsin putoavani jostain korkealta pohjattomaan syvyyteen.
En pystynyt itse auttamaan itseäni, jatkoin vain putoamista.
Sitten suuri käsi otti minusta kiinni.
Tunsin olevani pehmeiden tyynyjen ympäröimä.
Lämmin tunne täytti minut.
Kuulin Jumalan kuiskaavan sydämeeni: -
"Rakastan sinua enkä päästä sinusta enää irti."
Sinä päivänä päätin - Tämän Jumalan kanssa haluan elää.
Näin se tapahtui.
On ihmeellistä kuulla, -
miten Jumala kohtasi sinut henkilökohtaisesti.
Sen hedelmä on näkyvissä vielä tänäpäivänäkin.
Siinä hetkessä siis pyhitit elämäsi Hänelle, eikö niin?
Mitä sitten tapahtui?
Kuukausi tämän päätöksen jälkeen -
Jumala johdatti minut nuorisotyön pariin.
Hän antoi mahdollisuuksia osallistua seurakunnan nuorisotyöhön -
ja liittyä erääseen valtakunnalliseen organisaatioon.
Se tapahtui mielenkiintoisella tavalla.
Kukaan ei tarjonnut minulle mitään.
Minua ei pyydetty auttamaan tapahtumien järjestämisessä.
Olin niin nuori, en tiennyt mistä aloittaa.
Aloin käymään nuortenilloissa ja Jumala puhui ihmisille kauttani.
Rukoilin ihmisten puolesta. Olin nuori, mutta ymmärsin Jumalan puheen.
Hän antoi minulle näkyjä. Lopulta oikeat ihmiset olivat ympärilläni.
Jumala toi heidät minun luokseni tai minut heidän luokseen.
Niin aloimme rukoilemaan yhdessä. Rukoilimme Viron puolesta.
Sitten aloimme käymään eri seurakuntien nuortenilloissa.
Palvelimme nuoria. Siitä syntyi projekti Inner Mission.
Kävimme paikkakunnilla, missä ei ollut nuorisotyötä.
Autoimme heitä aloittamaan ja palvelimme paikallisia nuoria.
Ihmeellisiä asioita tapahtui. On huvittavaa muistella, -
kuinka olin niin varma siitä, että Jumala on puhunut minulle.
Hänellä on suunnitelma elämälleni! En välittänyt muiden mielipiteistä.
Olin valmis menemään kaikesta läpi, sillä Jumala oli puhunut!
Olin täynnä varmuutta.
Tein nuorisotyötä 7 vuotta omassa seurakunnassani ja muualla.
Sitten Jumala aloitti uuden luvun elämässäni.
On mielenkiintoista nähdä, mitä tapahtuu, -
kun annamme koko elämämme Hänelle ja sallimme Hänen johtaa meitä.
Se on ihmeellistä!
Olit hyvin nuori, 13-vuotias, kun tämä kaikki tapahtui.
Raamattuhan sanoo: "Älköön kukaan katsoko nuoruuttasi ylen."
Jumala käyttää kaikenikäisiä.
Pöydällä on raamattu. Olet rakentanut elämäsi Jumalan Sanan varaan.
Olet varannut raamatunpaikan, joka on näyttänyt elämässäsi suuntaa.
Kertoisitko siitä?
Löysin tämän raamatunpaikan vasta myöhemmin elämässä.
Se tapahtui yliopiston toisella lukuvuodella.
Ymmärsin, että tämä on kuin elämäni sinetti.
Tässä raamatunpaikassa on kaikki, mitä tarvitsen.
Ennen kuin kerron koko tarinan, luen teille sen paikan.
Jesaja 33:6.
"Ja hän on sinun aikojesi vakuus, avun runsaus, viisaus ja ymmärrys; -
Herran pelko on oleva Siionin aarre."
Ihmeellistä! Voisitko selittää hiukan?
Löysit tämän paikan yliopistoaikana, miten se tapahtui?
Tarina täytyy aloittaa siitä, -
miten valitsin opiskelualakseni kansainväliset suhteet ja politiikan.
Se ei ollut ensimmäinen valintani.
Nuorisotyötä tehdessä huomasin, että pidän ihmisistä.
Kävin kouluissa luennoimassa.
Pidin opettajan työstä.
Minua kiinnosti sosiaaliala. Sieltä löysin vahvuuteni.
Suunnittelin meneväni opiskelemaan antropologiaa, kulttuureja.
Pidän matkustamisesta, se on aina ollut erikoisuuteni.
Iloitsen matkustamisesta, vaikka vaan oman maan sisällä.
Matka Saarenmaalle on minulle suuri ilo!
Siksi kiinnostuin antropologiasta.
Olin juuri viemässä papereitani yliopistolle.
Yövyin ystäväni luona ja Jumala herätti minut keskellä yötä.
Sydämessäni tiesin, -
että olin menossa naimisiin väärän miehen kanssa.
Tunne oli hyvin voimakas.
Olin poissa tolaltani ja itkin.
En halunnut mennä naimisiin, se tuntui niin väärältä!
Ystäväni heräsi ja varmisti, ettei tarvitse kutsua lääkäriä.
Aloimme rukoilemaan.
Jumala antoi minun ymmärtää, että olin valitsemassa väärän suunnan.
Jätin kaikki kesken. Jonkun aikaa en osannut päättää mitään.
Ajattelin lähteä Afrikkaan lääkäriksi, Tarttoon opiskelemaan kirjallisuutta.
Sitten eräänä aamuna aloin tutkimaan yliopistojen nettisivuja.
Sieltä löysin opiskelualani, tunsin sen sydämessäni.
En kuullut Jumalan sanovan: "Mene tuonne ja tee näin!"
Mutta sydämessäni olin täysin varma.
Sain ilon ja halun lähteä liikkeelle.
Ja niin vein hakemukseni toiselle koululle.
Opiskeluni on ollut täynnä esteitä.
Ensimmäisen koulupäivän jälkeen koin Jumalan sanovan: -
"Teen seiniin ovet sinua varten."
En osannut sanoa mitään. Hauskaa! Tee sitten, jos haluat.
En osannut aavistaa, mitä Jumala tarkoitti.
Että kun tielleni tulee esteitä, en saa luovuttaa.
Minun täytyy tietää, että vaikka kaikki näyttää suljetulta, -
Jumala on sanonut: "Tästä pääsee läpi!"
Ensimmäisenä kohtasin taloudellisen esteen.
Opintomaksu oli kallis.
Ensimmäisen vuoden opiskelin etänä ja tein samalla töitä.
Sitten työsopimukseni loppui, ei ollut aikaa käydä töissä.
Sydämelleni tuli jatkaa opintoja kalliimmassa ohjelmassa, englanniksi.
Opintolaina kattaa juuri ja juuri yhden vuoden etäopiskelun.
Kalliimmassa ohjelmassa yhden lukukauden.
Oli vaikeaa päättää. Rukoilin johtajieni kanssa.
Tunsimme päätöksessä rauhan, joten tein sen.
Minun täytyi tietysti maksaa opintomaksu.
Minulla ei ollut siihen varaa, eräpäivään saakka.
Sydämessäni oli rauha ja elämässäni täysi kaaos.
Tiesin, että olin tehnyt oikean valinnan.
Silti en nähnyt missään Jumalan apua.
Se oli mielenkiintoista ja vaikeaa aikaa.
Opintomaksun eräpäivänä lähdin koululle.
Istuin kansliassa ja kerroin: "Haluan opiskella täällä.
Arvosanani todistavat sen. Tämä paikka on minulle oikea.
Mutta minulla ei ole rahaa, mitä minun pitäisi tehdä?"
Omat ystäväni oli heitetty pihalle, kun heiltä loppui raha.
Yliopisto on tietynlainen bisnes.
Siellä ei anneta armoa. Raha liikuttaa maailmaa.
Sihteeri katsoi minua ja voivotteli.
Sitten hän sanoi: "Kerron tämän epävirallisesti.
Jos hankit tänään lääkärintodistuksen, annamme sinulle akateemisen loman.
Voit silti käydä koulua ja suorittaa kaikki kokeet.
Tuo sitten arvosanat minulle. Kun pystyt maksamaan, -
teen lukukautesi viralliseksi." Menin seuraavaan toimistoon, -
jossa minulle kerrottiin sama juttu. Kolmanneksi soitin dekaanille.
Hän ei tiennyt tarinaani, mutta ehdotti samaa.
Kolmannen vahvistuksen jälkeen juoksin lääkäriin.
Jumala oli niin armollinen. En ole joutunut valehtelemaan.
Olin siinä tilanteessa, että todella tarvitsin lepoa.
Lääkäri kirjoitti todistukseen: "Tarvitsee lepoa." Se oli totta!
Sain akateemisen loman ja jatkaa opintoja.
Kun olin vaikeuksien keskellä ja kulkemassa "tuntemattomia teitä", -
en voinut taata itselleni mitään.
En voinut tietää, mitä edessä odottaa.
En tiennyt edes, miksi opiskelin sitä alaa.
Aavistan jotain, mutta minulla ei ole urasuunnitelmaa.
Haluan antaa Jumalan suunnitella.
Olin sisäisesti ja taloudellisesti hyvin alhaalla.
Samaan aikaan eräs läheineinen suhde meni poikki.
En tiennyt, miten elämä jatkuu ja miksi edes olen täällä.
Silloin Jumala antoi minulle tämän raamatunpaikan.
Hän kutsui minut palvelukseensa.
Samana vuonna, kun olin alamaissa, Jumalan Henki tuli hyvin lähelle.
Hän käski minun lähteä pois kotoa.
Ajoin ulos kaupungista ja tein Jumalan kanssa sopimuksen.
Tein sopimuksen, että Hän voi johtaa elämäni autoa, niin kuin Hän haluaa.
Olen aikuinen ihminen, haluan mennä sinne, minne Sinä haluat.
Tämän sopimuksen vahvistamiseksi Hän antoi minulle raamatunpaikan.
Jesaja 33:6. En ollut sitä ennen lukenut.
Luin sen ja se kosketti minua.
Samana päivänä eräs pastori käveli minua vastaan ja sanoi: -
"Mieleeni tulee kaunis jae..." Se oli sama raamatunjae.
Tein sopimuksen Jumalan kanssa, elämäni on nyt Hänen käsissään.
Tälläinen on raamatunjakeen tarina.
Mainitsi jo nämä kaksi puolta: Jumalan uskollisuus ja johdatus, -
Hän tekee tien sinne, missä sitä ei ole, -
mutta sillä tiellä on myös inhimillisiä vaikeuksia.
Voisit rohkaista katsojiamme, monet heistä ovat valintojen keskellä.
Jumala on puhunut, tänne olet matkalla, -
mutta olet kuitenkin vasta tässä.
Osaatko ehdottaa jotain?
Olen kokenut ja nähnyt, miten Jumala toimii juuri näin.
Hän antaa meille unelmia, jotain ihan erityistä.
Ehkä olet ollut kokouksessa ja Jumala on antanut sydämellesi jotain.
Ehkä haluat tehdä jotain, näet ongelman, joka pitäisi ratkaista.
Näin asiat alkavat liikkua.
Jumala aloittaa kaikki unelmat pikkuhiljaa.
Kun vihdoin olet varma, että Jumala on puhunut
ja Hän on antanut sinulle unelman.
Hän on vahvistanut sanansa.
Ja heti ensimmäisenä mietit: "Mutta minä olen tällainen!
En ole vielä valmis. Minulla ei ole rahaa.
Ei ole mahdollisuuksia, lahjoja.
Kun aloitin politiikan opinnot, meinasin kuolevani.
Olen liian pehmeä! En pysty ajattelemaan suoraan.
En ole strateegikko.
Tunnen hiukan vahvuuksiani ja ne eivät ole siellä,
minne Sinä haluat minut viedä.
Menen lampaana susien sekaan.
Jopa ulkonäköni!
Olen nuori tyttö frakkipukuisten miesten keskellä.
Kun Jumala aloitti tämän vaiheen elämässäni, -
mietin, että Hän on kyllä aika huumorintajuinen.
Aloin huomaamaan,
etten olekaan sellainen ihminen, kuin luulen olevani.
Tunnen, että tämä on asia, jota haluan jakaa muillekin.
Unelmat, jotka Jumala on antanut meille...
Hän tietää kuka sinä olet, paremmin, kuin sinä itse.
Hän tuntee menneisyytesi ja tulevaisuutesi.
Meidän tulee päästää irti omista käsityksistä.
Elämänkokemukseni perusteella olen juuri tällainen ihminen...
Voisin pärjätä juuri tällä alalla.
Jumala ei näe asioita näin.
Hän on luonut sinut
ja antanut sinulle unelman, jonka pystyt täyttämään.
Suurin koettelemus on luottaa Häneen.
Jos Jumala on antanut minulle tämän unelman,
minussa on kaikki tarpeellinen sen täyttämiseen.
Jumala laittaa aina sydämeemme siemenen.
Hän nauttii prosessista.
Hän iloitsee kasvustamme.
Myös epäonnistumisemme ovat Hänelle ilonaihe.
Antakoon Jumala meille kaikille rohkeutta -
päästää irti itsestämme.
Päästää irti siitä, että menneisyyteni määrää sen, kuka olen.
Siitä, että oma viisauteni määrää sen, kuka olen.
Opintoaikanani suurin koettelemus oli oma minäkuvani.
Kuka minä olen kaiken tämän keskellä?
Täytän Jumalan tahtoa, mutta tunnen olevani väärässä paikassa.
Jumala muistutti minua koko ajan:
"Sinun arvosi tulee Minulta. Ei maailmalta, itseltäsi, muilta.
Ei kokemuksista. Sinun arvosi tulee minulta.
Minä sanon kuka sinä olet."
Aluksi vastaat: "No kyllä, kyllä."
Mutta pikkuhiljaa alat tajuta.
Opit päästämään irti omista mielipiteistä.
Lopputulos oli se, että lopetit kolmen vuoden opinnot, -
ylitit vaikeudet Jumalan avulla ja sinulla on ylikoulun tutkinto.
- Kiitos Jumalalle!
Hän vei sinut uskollisesti läpi.
Olet nyt tietoinen seuraavasta askeleestasi.
Missä kohtaa olet menossa?
Mihin suuntaan aiot liikkua, mitä tehdä?
Haluaisin ensin kertoa vielä yhdestä asiasta.
Olin juuri saanut kandidaatintutkielmani valmiiksi.
Jumala antoi minulle erityisen mahdollisuuden -
hakea stipendiä jatkaakseni opintoja Israelissa.
Mutta sitten tuli ongelma eräpäivän kanssa.
Stipendiä saivat hakea ne, joilla oli kandidaatin tutkinto.
Mutta viimeinen hakupäivä oli kuukautta ennen, -
kuin olin saamassa diplomin. Olisin siis myöhästynyt pahasti.
Tunsin sydämessäni, että minun pitäisi yrittää.
Pitäisi kysyä koululta ja stipendisäätiöltä, -
tekisivätkö he poikkeuksen.
Mutta en halunnut enkä jaksanut tehdä sitä.
Miksi minun täytyy taas vaatia poikkeuksia?
Jälkeenpäin tuntuu typerältä, kaiken sen jälkeen, mitä Jumala teki...
En siis tehnyt mitään. Lopulta oli enää viikko aikaa.
Lähdin merenrantaan kävelylle.
Yhtäkkiä mieleeni tuli ajatus.
Kaikki, mitä Jumala on tehnyt, taloudelliset ihmeet...
Hän vei minut Unkariin opiskelemaan täysin ilmaiseksi!
Opiskelin arvostetussa koulussa. Jumala on avannut niin paljon ovia.
Ymmärsin, että se ei ole minua itseäni varten.
Ei sitä varten, että voisin tulla tänne ohjelmaan kertomaan.
Vaan Jumalalla on minulle paikka, jonne minun täytyy päästä.
Hän on avannut minulle ovia, vaikka olen itse ollut tyhmä.
Olen ollut ylimielinen.
Silti Jumala on johtanut, sillä Hän välittää.
Hän välittää minusta ja ihmisistä, joita Hän haluaa koskettaa kauttani.
Hän haluaa viedä minut jonnekin, vaikka vasten tahtoani.
Tällä hetkellä tahdon jatkaa opintoja Israelissa.
Silti haluan lopuksi päästä sinne, minne Jumala haluaa minut.
Haluan palvella ihmisiä, joita Jumala haluaa minun palvelevan.
Tässä ei ole kyse siitä, mistä pidän tai mitä haluan opiskella.
Kyse on Jumalan sydämestä, toisten ihmisten elämistä.
Tämä asia on minua suurempi!
Sen takia päätin yrittää kaikesta huolimatta.
Sain hakea stipendiä, he tekivät kohdallani poikkeuksen.
Jumala avasi taas oven edessäni.
Täytyy olla rohkea.
Täytyy mennä sinne, mikä tuntuu sydämessä oikealta, -
vaikka tunnet, ettet ansaitse sitä tai et ole valmis.
Tulevaisuuden suunnitelmani on sellaiset kuin on.
Kuulostaa ympäripyöreältä, -
mutta juuri niin kuin Jumala johtaa, sinne suuntaan aion liikkua.
Jumala on johtanut minua elämässäni yksi askel kerrallaan.
En koskaan näe koko suunnitelmaa.
Kuunnellessani sinua, huomaan, että Jumala on pomo.
Hän on meidän kaikkien pomo, johtaja. Meidän on oltava lasten asemassa.
Lapset, jotka sanovat: "Kyllä!"
Kun isä vie meitä jonnekin, me luotamme häneen.
Lapset ovat luottavaisia.
Ennen kuin lopetamme, -
voisitko viedä nämä asiat rukouksessa Jumalan eteen?
Että katsojat voisivat löytää kutsunsa, uskaltaa tehdä oikeita valintoja.
Tottakai.
Herra, kiitämme sinua yhdessä.
Kiitos jokaisesta katsojasta.
Pyydän, että kosketat heitä Pyhän Henkesi kautta.
Pyydän, että katsojat voisivat tietää, että heillä on tarkoitus.
Olet valmistanut tien ja päämäärän, minne heidän tulee päästä.
Jeesuksen nimessä sidon masennuksen hengen -
ja syyttäjän, joka sanoo: "Et ole minkään arvoinen!"
"Katso, millainen olet ja millainen on perheesi!"
Jeesuksen nimessä, teen nuo sanat tyhjäksi.
Olemme Sinun lapsiasi, perinnöllisiä.
Lähetit poikasi, jotta meillä olisi yltäkylläinen elämä.
Rukoilen kaikkien katsojien puolesta.
Pyhä Henki, kerro heille, mikä on Sinun suunnitelmasi.
Näytä heille heidän elämänsä sinun perspektiivistäsi.
Että he näkisivät, kuinka kaikki kääntyy parhain päin.
He tulevat siunaamaan monia ihmisiä.
Pyydän, että he näkisivät mahdollisuuksia edessään.
Kun tämä ohjelma loppuu, -
anna heidän miettiä, mitä he voisivat tehdä -
päästäkseen lähemmäs Jumalan kutsua.
Näytä heille selvästi, mitä valintoja heidän tulee tehdä.
Jeesuksen nimessä, tapahtukoon Sinun tahtosi.
Kiitos, että suunnitelmasi on hyvä. Ajatuksesi ovat korkeammat.
Jeesuksen nimessä, siunaa kaikkia katsojia.
Kiitos Herra. - Aamen.
Suomennos: Sanna Pitko