JUMALAN JUOKSUTYTÖT VIROSSA
Tämän kauniin ja koskettavan laulun lauloi meille Lea Haapaluoma,
joka on myös laulun tekijä.
Lea on vieraanamme tänään. Tervetuloa ohjelmaan!
Se laulu oli hyvin koskettava. Kerrotko, miten se syntyi?
Sain tämän laulun helmikuussa. Olen tekemässä levyä.
Siltä puuttui vielä muutama laulu.
Rukoilin ja sanoin Jumalalle tarvitsevani vielä pari laulua.
Istuin olohuoneessa kitara sylissä ja sanoin miehelleni:
Olisipa kiva, jos minä saisin sävelen ja sinä saisit laulun sanat.
Sinä iltana en sitä laulua saanut.
Yöllä kahden aikaan Pyhä Henki herätti minut.
Tunsin, että nyt se laulu tulee.
Menin hiljaa olohuoneeseen kitarani kanssa.
Sain sävelen ja sanat.
Päivällä Hannu oli kysynyt, mistä se uusi laulu kertoo.
Haitin lapsista, sanoin. Laulun nimi taitaa olla Haitin poika.
Niin se laulu suntyi.
Kuinka aloit lauluja kirjoittamaan?
Oletko sitä aina tehnyt?
Olen lauluja kirjoittanut ja pianoa soitellut hyvin pienestä pitäen.
Aloin saada lauluja Jumalalta 13-vuotiaana.
Kukaan ei opettanut minua soittamaan kitaraa.
Itse opin duurit. Näin vaivaa, sillä halusin oppia.
Niin opin kitaraa soittamaan.
Ensimmäiset laulut sain, kun tulin uskoon ja Jumalan luo.
Ensin laulut olivat viroksi, mutta nyt kun asun Suomessa suomeksi.
Sanoit tulleesi Jumalan luo. Sinun elämässäsi on ollut siis aika,
jolloin et ollut Jumalaa lähellä. Kerro, miten tulit Hänen luokseen.
Olen syntynyt uskovaan perheeseen.
Äiti ja isä olivat uskossa. Isä toi helluntailiikkeen Viroon.
Isä on nyt kuollut. Äiti on vielä elossa.
Viisivuotiaana koin ensimmäistä kertaa olevani syntinen.
Tulin silloin uskoon. Asuimme Tallinnassa.
Se tapahtui Olevisten kirkossa. Silloin oli neuvostoaika.
En tiedä, miten oli mahdollista, että Olevistessa oli mustaihoinen puhuja.
Sen miehen puhuessa siellä, koin, että olin syntinen.
Vieressäni istui vanhempi nainen suuri hattu päässä.
Lopussa oli alttarikutsu. Koin, että minun oli mentävä.
Vieressä oleva täti itki koko puheen ajan.
Otin häntä kädestä ja sanoin, tule sinä myös.
Menimme yhdessä eteen.
Edessä olevat miehet kysyivät minulta:
Miksi sinä tulit eteen?
Vastasin, että olen syntinen ja haluan saada synnit anteeksi.
He rukoilivat puolestani ja sain syntini anteeksi.
Muistan, kuinka valtavan onnellinen olin. Sitä tunnetta kesti 2-3 viikkoa.
Luulen, että se katosi, koska en saanut opetusta,
kuinka kasvaa uskossa.
Elämässä on ollut myös toisia vastaavia aikoja.
Neuvostoajalla oli vaikea uskoa.
Jumala kutsui minua koko ajan.
Tiesin, että elämäni pitää muuttua.
Olin 13 v, kun Jumala jälleen voimakkaasti kutsui.
Vastasin Hänen kutsuunsa.
Pelastuin ja täytyin myös Pyhällä Hengellä.
Täytyin Pyhällä Hengellä Hiidenmaalla Teedy Tüürin kotona.
Oli silti vaikea uskoa. Tuntui, että piti mennä kaikesta yksin läpi.
Isäni oli pastori.
Koko lapsuuden pelkäsin, että meidät kaikki viedään Siperiaan.
Pelkäsin, että isä otetaan minulta pois.
Hän oli seurakunnan johtaja. Häntä vietiin usein kuulusteluihin.
Hänen piti kertoa, mitä seurakunnassa tapahtui.
Lukioaika ja nuoruus meni niinkuin meni.
En pysynyt uskossa koko aikaa. Maailma alkoi vetää puoleensa.
Silti rukoilin koko ajan.
Odotin toista lastani 25-vuotiaana. Silloin tein varman päätöksen.
Tiesin, että Jumalasta en enää koskaan luovu.
Halusin elää Jeesuksen kanssa ja olenkin elänyt tähän päivään asti.
Se tapahtui vuonna 1985.
Odotit silloin toista lasta. Menit siis jossain vaiheessa naimisiin.
Tapahtuiko se Suomessa?
En ollut vielä Suomessa. Suomeen tulin vuonna 1994.
Olen eronnut. Mieheni oli inkerinsuomalainen.
Tulimme yhdessä Suomeen, mutta hän löysi itselleen toisen naisen.
Lähdin lasten kanssa takaisin Viroon.
Sitten elämä jälleen muuttui ja tulin takaisin Suomeen.
Sain monia profetioita, joiden sanoma oli:
Älä mene takaisin Viroon.
Olen valinnut sinut tekemään työtä ja siunaamaan tätä kansaa.
Nyt hiljattain on tullut toisenlaisia profetioita.
Pirkko Vesavaara oli puhumassa seurakunnassamme.
Hänen ryhmästään yksi Pirkko rukoillessaan sanoi minulle:
Olkaa valmiit miehenne kanssa menemään takaisin Viroon.
Se oli yllättävää, mutta haluan olla kuuliainen Jumalalle.
Olen kanssasi samaa mieltä. Välillä on oltava valmis muutoksiin.
Usein olemme tilanteessa, jossa kakki on hyvin ja mukavasti.
Juuri silloin Jumala kutsuukin meitä muuttamaan suuntaa.
Hän odottaa meiltä kuuliaisuutta
ja rohkeutta luottaa Häneen, vaikka emme vielä ymmärräkään syitä.
Usein on tarvis ottaa ensin askeleita
ja vasta sitten Jumala alkaa näyttää enemmän suunnitelmaansa.
Tiedän, että elämässäsi olet kokenut paljon ihmeitä.
Taloudellisia ja myös muunalaisia.
Ne liittyvät myös siihen, mitä nyt teet.
Kerrotko lähemmin, mitä miehesi kanssa teette
ja millaisia ihmeitä, olette kokeneet?
Johdamme kahta seurakuntaa. Yksi Kotkassa ja toinen Kouvolassa.
Yhdistyksemme nimi on Kristillinen soihtu Ry.
Meidän palvelutyömme vie lähes kaiken ajan.
Joka päivä tapahtuu jotain. Vapaa-aikaa on vähän.
Olemme Jumalalle kaikesta kiitollisia.
Meillä on uskollisia tiimiläisiä, joille voimme jakaa vastuuta.
Aloitimme Kotkassa n. 5 vuotta sitten.
Aloittaessamme kokouksissa kävi vain vähän ihmisiä.
Jumala puhui meille taloudellisen tilanteen muuttuvan vaikeammaksi.
Meille tuli sydämelle auttaa ihmisiä,
joilla on vähän rahaa ja jotka ovat työttömiä.
Meille tuli ajatus jakaa ihmisille ruoka-apua.
Ongelmana oli se, mistä saisimme ruokaa jaettavaksi.
Kävimme monessa kaupassa.
Halusimme tehdä heidän kanssaan sopimuksen.
Se ei onnistunut.
Uskoimme Hannun kanssa Jumalan auttavan,
mutta ensin hän pani meidät koetukselle.
Ostimme omalla rahalla ruoka-apua ihmisille.
Se ei ollut helppoa. Meitä koeteltiin.
Aluksi teimme 50 ruokakassia.
Kassissa oli makkaraa, maitoa, leipää..
Jumala koetteli meitä jonkin aikaa.
Sitten hän avasi tien suuriin marketteihin.
josta nykyään saamme ruokaa. Enää ei tarvitse sitä itse ostaa.
Leipäkirkossamme käy 100-150 ihmistä joka viikko.
Siitä näemme, että ihmset tarvitsevat apua.
Leipäkirkko kestää noin tunnin.
Opetamme Jumalan Sanaa ja kerromme, kuinka tullaan uskoon.
Lopuksi me rukoilemme ihmisten puolesta.
Tavoitteena on johtaa ihmiset Jumalan luo.
Samalla autamme heitä myös muuten.
Kysyit, millaisia taloudellisia ihmeitä Jumala on tehnyt.
Haluan sanoa katsojille, että vaikka Virossa on taloudellisesti vaikeaa,
Jumala pystyy auttamaan.
Jumala odottaa meidän luottavan Häneen.
Kun menimme naimisiin Hannun kanssa, asuimme Porissa.
Olimme köyhiä. Meillä ei ollut juuri mitään.
Hannulla oli 3 lasta ja minulla 2 lasta.
Halusimme tehdä avustustyötä Viroon.
Puhuimme siitä lapsille. Lapset puhuivat siitä koulussa.
Rehtori kuuli meidän tekevän avustustyötä Viroon.
Hän kuulutti kouluradion kautta, että Viro tarvitsee jouluksi apua.
Tuokaa villasukkia, pipoja ja kintaita.
Lapset toivat niitä sitten meille kotiin.
Saimme vaatteita suomalaisilta.
Jumala oli avannut mahdollisuuden auttaa Pärnumaalla ihmisiä.
Monesti meillä oli auto rikki tai matkarahoja ei ollut.
Auto oli pakattu, mutta rahaa ei ollut laivalippuihin.
Me rukoilimme.
Joskus oli vain menolippu. Paluulippuun ei ollut rahaa.
Jumala teki ihmeellisiä ihmeitä.
Meillä ei ollut edes ruokarahaa matkalle.
Virossa tankkasimme auton, koska polttoaine oli siellä halvempaa.
Bensa-asemalla kumarruin katsomaan maahan.
Yhtäkkiä näin maassa rahanipun.
Ymmärsin sen olevan Jumalan antama raha meille.
Sillä rahalla saimme ostaa ruokaa ja myös paluuliput Suomeen.
Se oli yksi tapaus, miten Jumala piti meistä huolen.
Monesti me rukoilimme: Jumala, Sinä näet, ettei meillä ole.
Kerran olimme Kelassa. Näin siellä veinäläispariskunnan.
He olivat ilmeisesti muuttaneet Suomeen,
eivätkä osanneet täyttää papereita.
Menin heidän luokseen ja autoin heitä.
Kuulin, että he olivat juuri muuttaneet Suomeen.
He uskalsivat kertoa meille, ettei heillä ole rahaa eikä mitään syötävää.
Se kosketti meitä. Otin ylös heidän osoitteensa.
Meilläkään ei ollut paljon mitään.
mutta halusimme auttaa heitä.
Kotona tyhjensimme jääkaappimme.
Sanoin Hannulle, etten tiedä, mitä me huomenna syömme.
Otin vielä kasvimaalta tilliä, persiljaa ja porkkanoita heille.
Menimme sitten heidän luokseen.
Seuraavana päivänä ollessamme kaupungilla,
joku oli käynyt meillä. Oven taakse oli jätetty ruokakassi.
Se oli täynnä asioita, joita en ollut pystynyt itse ostamaan.
Siellä oli kinkkua, lohta ja muuta hyvää,
mihin meillä ei ollut ollut varaa.
Jumala vastasi meille heti.
Myöhemmin saimme tietää, kuka meillä oli käynyt.
Kerran kun oli taloudellisesti tiukkaa,
Hannu täytti Veikkaus- kupongin.
Veikkuksessa pitää arvata, mikä jalkapallojoukkue voittaa.
Hannu täytti kupongin, mutta emme ajatelleet mitään voittavamme.
Aamulla hän tuli luokseni iloiten:
Olemme juuri voittaneet 3000 markkaa.
Olimme silloin juuri raha- vaikeuksissa.
Jumala vastasi meille.
Kerran kävimme vakuutusyhtiössä. Heillä oli siellä arvonta meneillään.
Oli mahdollista osallistua "Koti kuntoon" arvontaan.
Voittaja sai tietyn summan rahaa, jolla ostaa kodintekniikkaa.
Voittosumma oli 16 000 mk.
Päävoitto tuli meille. Se oli ihmeellistä.
Noin 6 vuotta sitten olimme Virossa käymässä.
Veimme vaateapua 6-lapsiselle perheelle.
Ajoimme juuri sieltä Pärnuun, kun puhelin soi.
Hannulta kysyttiin: Onko tässä numerossa Lea Haapaluoma?
Soitto tuli YLEltä. Hannu antoi puhelimen minulle.
Minua onniteltiin päävoiton voittamisen johdosta.
Se oli auto. Emme aluksi ymmärtäneet, mistä on kyse.
Ajattelimme, että se oli vitsi.
Ennen matkaa olimme osallistuneet Afrikan lasten tukemiseen.
Hannu soitti YLEn tukinumeroon, johon soittamalla lahjoitettiin 20 eur.
Se raha meni Afrikan lasten auttamiseen.
Me ihmettelimme, mikä ihmeen auto.
Soitimme tutuille, jotka vahvistivat uutisen.
He sanoivat, että televisiossa on ollut voittajien nimet.
Teidän nimi oli siellä. Kolme autoa arvottiin
ja te voititte niistä yhden.
Mietimme, että ehkä se on joku edullinen pikku Fiat.
Jumala antoi meille kalliin auton.
Nissanin luksusversion nahkapenkeillä.
Se oli 40 000 eur arvoinen auto.
Se oli meille suuri yllätys Jumalalta.
Jumala halusi siunata meitä ja näyttää omaa suuruuttaan.
Meillä oli taloudellisesti silloin helpompaa.
Olimme juuri myyneet talomme.
Jumala vaan siunasi meitä.
Jumala odottaa meiltä uskollisuutta
ja sitä, että olemme Hänen tahdossaan.
Välillä meidän lihalliset ja inhimilliset tarpeet nousevat esiin.
Jumala odottaa meidän liikkuvan Hänen tahdossaan.
Juuri niin se on.
Jumala odottaa meidän tekevän, mitä Hän tahtoo.
Silloin Hän, Isä, haluaa runsaasti, yli meidän ymmärryksen,
ylitsevuotavasti osoittaa rakkauttaan ja huolenpitoaan.
Jotta voimme sitä vastaanottaa, on meillä oma osa.
Me annamme Hänelle ihan kaiken itsestämme.
Kun kuulen teidän elämästänne, näen,
että Jumalallla on teistä hyvä mieli.
Kerroit perheestäsi. Kuinka teillä menee perheenä?
Kuinka Jumala näkyy perheessänne?
Elämme nyt kahdestaan Hannun kanssa.
Kaikki lapsemme ovat nyt aikuisia. Olen jo isoäiti.
Kolme lapsistamme on uskossa.
He ovat meidän seurakunnan työssä mukana aktiivisesti.
Kaksi tytärtämme miestensä kanssa ja poikamme.
Kerroit tekeväsi CD-levyä.
Onko ylistys tärkeä osa elämääsi? Miksi haluat tehdä musiikkia?
Ylistys on minulle tärkeää.
Rukoilen silti, että Jumala nostaisi nuorempia ylistäjiä seurakunnassa.
Koen, että elämässäni on aika jälleen kirjoittaa lauluja
ja viettää aikaa Jumalan edessä, jotta Hän voisi niitä antaa.
Levyn nimi on Juudan leijona.
Miksi juuri Juudan leijona, on oma tarinansa.
Haluatko meille kertoa siitä?
Onko Juudan leijona pantu sydämellesi, juuri tätä aikaa varten?
Kerro, mitä koet olevan syntymässä.
Sain sen nimen silloin, kun mieheni elämä muuttui radikaalisti.
Kaksi vuotta sitten kävimme Israelissa.
Vuosia ennen sitä olin mukana juutalaistyössä.
Nyt tapasimme sen aikaisen työn vetäjän Israelissa.
Sen matkan jälkeen mieheni sai tietää, ettei olekaan suomalainen
vaan DNA testien tuloksena hän sai tietää olevansa juutalainen.
Se on yksi syy, miksi CD:n nimi on Juudan leijona.
Kiitos Lea, että jaoit elämääsi.
Jeesus on myös tänään Juudan leijona.
Se tarkoittaa, että Hän on valtaistuimella ja hallitsee.
Hän haluaa olla myös sydämesi valtaistuimella hallitsemassa,
jos vain annat Hänelle luvan.
Näemme myös Lean elämästä, jos annamme Hänen hallita,
silloin elämämme on täynnä Hänen hyvyyttään, rakkauttaan,
siunaustaan ja rauhaansa kaiken ympärillämme olevan keskellä.
Ole siunattu ja rohkaistu Jeesuksen nimessä!
Suomennos: Päivi Pitko