On kirjoitettu, että meidän tulisi matkata Jerusalemiin -
kolmasti vuodessa.
Menemme ylös Jumalan kaupunkiin, Jerusalemiin, juhlimaan!
Herra käski israelilaisia viettämään vuosittain
seitsemää pyhää juhlaa, joihin kuului kolme matkaa Jerusalemiin.
Kukin juhla sai täyttymyksensä Messiaan tullessa.
JUHLAT RAAMATUSSA
ennakoivat tulevia
Sanokaa israelilaisille:
Jokainen perhe ottakoon virheettömän karitsan -
ja teurastakoon sen 14. päivän iltahämärässä.
Ottakaa sen verta ja sivelkää sitä ovenpieliin -
ja oven kamanaan niissä taloissa joissa karitsaa syödään.
Syödessänne teillä tulee olla viitta vyötettynä, kengät jalassa -
ja sauva kädessä ja teidän on syötävä nopeasti.
Näin vietätte pääsiäistä Herran kunniaksi.
Shalom, tervetuloa tähän ohjelmaan.
Pääsiäinen. Juutalaisten juhlien kruunu.
Kaikkien aikojen vanhin juhla kenelläkään.
Se oli ensimmäinen juhla 7:stä, jotka Jumala sääti Siinailla.
Se säädettiin 3500 vuotta sitten.
Juutalaiset ovat ainoa kansa, joka on palvonut samaa jumalaa -
puhunut samaa kieltä, laulanut samoja lauluja,
lukenut samoja rukouksia kuin 3500 vuotta sitten.
Näin ollen tämä on vanhin juhla vailla haastajaa.
Niin kuin sanoin edellisessä ohjelmassa,
niin muinainen Rooman valtakunta on vain puolet tuosta iästä.
Sinä iltana juutalaiset sivelivät verta -
egyptiläisten kotiensa oviin, leipoivat happamatonta leipää -
niin nopeasti kuin suinkin, ja lähtivät pois.
2-3 miljoonaa ihmistä yhdessä yössä!
Vapautus orjuudesta.
Pääsiäinen tapahtui kerran ja ihmiset oli pelastettu.
Se on kuin pelastus. Sekin tapahtuu vain kerran
ja sitten on täysin vapaa synnin orjuudesta.
Kumpikin toteutuu karitsan veren kautta.
Luenpa sitten Vanhaa tai Uutta Testamenttia,
huomaan pelastuneeni karitsan veren kautta.
2. Mooseksen kirja kertoo koko tarinan:
Jakeessa 12 sanotaan:
"Sinä yönä minä kuljen läpi Egyptin ja surmaan -
Egyptin jokaisen esikoisen, niin ihmisten kuin eläintenkin.
Minä, Herra, annan tuomioni kohdata kaikkia Egyptin jumalia.
Ja veri olkoon niiden talojen merkkinä -
joissa te olette, sillä kun minä näen veren, menen ohitsenne.
Minä kuritan vain egyptiläisiä, eikä tämä vitsaus satu teihin.
Tästä päivästä tulkoon teille muistopäivä.
Viettäkää sitä Herran juhlana.
Pitäkää tämä ikuisena säädöksenä sukupolvesta toiseen"
Tämä juhla on tuon ihmeen kunniaksi.
Tarina jatkuu niin, että he menivät mereen -
ja meri peruutti egyptiläisten omistusoikeuden.
Toisin sanoen israelilaiset olivat orjia, ja kulkivat kuivalle maalle.
Egyptiläiset seurasivat heitä mereen ja vesi peitti heidät.
Ja se lopetti egyptiläisten omistusoikeuden.
Samoin kaste peruuttaa synnin omistusoikeuden meihin.
Kasteessa haudataan Kristuksen kanssa -
ja nostetaan uuteen elämään.
Synnillä ei siitä eteenpäin ole enää samaa otetta.
Pääsiäinen oli ensimmäinen yhteys -
Jumalan ja Israelin kansan välillä.
Ennen Egyptistä lähtöä Jumala oli tekemisissä -
aina yhden ihmisen kanssa kerrallaan.
Hän oli tekemisissä Aadamin, Nooan, Aabrahamin, Iisakin,
Jaakobin ja Joosefin kanssa.
Joosef symboloi hyvin Messiaan elämää.
Hänen omat veljensä, juutalaiset, hylkäsivät hänet -
ja hänestä tuli hallitsija pakanoiden keskuudessa -
ja lopuksi hänen veljensä palaavat ja he tekevät sovinnon.
Joosefin elämä heijastaa Jeesuksen elämää.
Mutta siihen saakka Jumala oli tekemisissä yhden kanssa kerrallaan.
Jopa Mooseksen kohdalla Jumala puhui yksin Moosekselle -
mutta pääsiäisenä hän puhuu koko kansalle.
Laittakaa verta ovenpieliin, jolloin enkeli kulkee ohitse -
eikä tapa esikoistanne. Se asetti pääsiäisen.
Tarina kerrotaan juhlassa joka vuosi -
mutta historia on erityisissä ruoissa, jotka ovat hengellisiä muistutuksia.
Syömme happamatonta leipää, katkeria yrttejä -
juomme viinimaljat.
Se on perhejuhla, jota vietetään kodeissa.
Esimerkiksi Yom Kippurin aikaan mennään synagogaan -
mutta pääsiäisena keräännytään kodin pöydän ääreen.
Nuorin lapsi, joka osaa resitoida neljä kysymystä -
kysyy isältä ne neljä kysymystä.
Kaikki lapset, sillä jokainenhan on ollut nuorin joskus.
Muistan kun itse hermostuneena valmistauduin -
se oli opetettu minulle koulussa 6-vuotiaana -
ja sitten lausuin kuuluisan kysymyksen:
“Kuinka tämä eroaa muista illoista?”
Tämä ilta on tietysti erilainen, koska silloin suuri kansa -
vapautettiin yhdessä yössä.
Sitten on Elian malja, joka ilmoittaa messiaan tulon.
Tällöin pieni lapsi lähetetään ovelle.
Kodissani menin ovesta ulos kadunkulmaan -
jotta Messias ei kulkisi pakanalaumassa ohitsemme -
jos hän tulisi.
Toisissa taloissa avattiin vain ovi, mutta Eliaa odotettiin.
Joissakin kodeissa laitettiin viinilasi, koska se vaadittiin -
mutta meillä oli lautaset ja servetit.
Me todella odotimme Elian tulevan vierailulle.
Hän ei koskaan tullut. Nyt tiedän miksi.
Odotamme Elian luvattua toista tulemista.
Haggata, pääsiäisen kirja, kertoo tarinaa.
Syömme katkeria yrttejä muistaaksemme -
orjuuden katkeruuden.
Kastamme ne suolavedessä muistaaksemme -
meren läpi kulkemisen.
Tarinaa kerrotaan syödessämme.
Haggatasta on tullut best-seller.
Se ilmestyi Egyptistä lähtiessä ja uusia painoksia on tullut -
3000 vuoden ajan.
Jokainen niistä päättyy rukoukseen:
“Ensi vuonna Jerusalemissa.”
Olemme ainoat, jotka rukoilevat: “Ensi vuonna Jerusalemissa.”
Eivät muslimit eivätkä kristityt rukoile niin.
Juutalaisille Jerusalem on rakas.
Toistan sen, kun ihmiset puhuvat maan jakamisesta -
juutalaisten ja muslimien kesken, kun paavi puhuu siitä.
Tämä kaupunki on aina ollut juutalaisten sydämissä.
Pöydässä meillä on Raamatun mukaisesti happamatonta leipää -
pääsiäiskaritsa ja katkeria yrttejä ja viini.
Ne ovat Raamatusta.
Muut on lisätty vuosien saatossa perimätiedon ja rabbien toimesta.
Juomme neljä viinimaljaa, jotka kuvaavat neljää lupausta.
2.Mooseksen kirjan 6:ssa luvussa Jumala sanoo:
"Sano siis israelilaisille: 'Minä olen Herra, minä vien teidät -
pois pakkotyöstä Egyptistä ja pelastan teidät orjuudesta.
Minä vapautan teidät kohotetun käteni voimalla -
ja ankarilla rangaistuksilla.
Minä otan teidät omaksi kansakseni ja olen teidän Jumalanne -
ja te saatte nähdä, että minä, Herra, teidän Jumalanne -
vien teidät pois pakkotyöstä Egyptistä"
Kirjoituksissa on annettu neljä lupausta -
ja me juomme neljä viinimaljaa.
Neljäs ja viimeinen malja, Elian malja, lupaa Messiaan paluun.
Malakia 4:5 "Kuulkaa! Ennen kuin tulee
Herran päivä, suuri ja pelottava, minä lähetän teille profeetta Elian "
Me ymmärrämme Herran suuren ja pelottavan päivän -
olevan Jeesuksen toinen tulemus, mutta jos ei usko -
Jeesuksen olevan Messias -
niin sitten odottaa vielä ensimmäistä tulemista.
Joka tapauksessa odotetaan Eliaa.
Juutalaiset etsivät häntä ulkoa ja kristityt odottavat häntä -
toisen tulemuksen yhteydessä.
Jotkut sanovat, että hän on toinen kahdesta todistajasta (Ilm 11:3).
Vanhassa testamentissa hänet vietiin pois (2 Kun 2:11) -
ja hänellä saattaa olla vielä tehtävä työssään.
Hän ei ole kuollut vaan yhä elossa jossain.
Juutalaiset ottavat matsatashin. Siinä on kolme taskua.
He ottavat kolme palaa happamatonta leipää -
ja laittavat ne tuohon nyyttiin pinoon.
Jotkut opettavat, että ne kuvaavat kolmea patriarkkaa.
Toiset opettavat, että ne kuvaavat ylipappia -
tavallista leeviläistä pappia ja seurakuntaa.
Minusta ne kertovat Isästä, Pojasta ja Pyhästä Hengestä -
koska me otamme pienen palan, Pojan, murramme sen -
käärimme sen, hautaamme sen, piilotamme sen -
ja otamme sen taas esiin kolmannen maljan kohdalla.
Sitä kutsutaan attokoumeniksi,
se on pääsiäisen sydän, kaikkein hienoin hetki.
Ne ovat kunnon juhlat, jotka muistuttavat meitä -
Punaisenmeren ylityksestä.
Hatsidit jopa kaatavat vettä lattialle, ja laulavat ja tanssivat siinä -
muistaen, että niin suuren meren -
jos kartasta katsoo se on aikamoinen matka -
ylityksestä selvittiin -
ja pelastuttiin orjuudesta ikuisiksi ajoiksi.
JUHLAT RAAMATUSSA
Meillä on uusi ongelma kierroksellamme
ja se liittyy Betlehemiin, jossa Herramme syntyi -
ja jossa ensi kerran näimme Karitsan.
Se annettiin Arafatille ja muslimeille jokunen vuosi sitten.
Kristityt ovat muuttaneet pois sieltä -
sillä muslimit eivät katso heitä hyvällä.
Se ei ole enää se kiva turistikohde mitä se joskus oli.
Kaupungin keskustassa on seimikuvaus
Syntymäkirkossa, mutta Herra ei syntynyt keskustassa.
Eläimet ja paimenet eivät roiku kaupungin keskustassa.
Kaupungista lähtee tie kukkuloille joista näkee kaupungin.
Olen varma, että kun Maria ja Joosef menivät siitä ohi
ja he katsoivat kaupunkia, niin maanviljelijät sanoivat heille -
ettei kaupunkiin kannattanut mennä, koska sieltä ei saa yösijaa -
ja vaimo on viimeisillään raskaana.
Menkää mieluummin luolaan eläinten kanssa.
Me pidämme teistä huolen.
Niin se luultavasti meni.
Ja niinpä menemme paimenten kedolle.
Nuo paimenet toivat karitsat temppelin uhreihin.
He varmistivat, että ne olivat virheettömiä.
Vajavaista eläintä ei voinut myydä uhriksi.
Joten oli kohtuullista, että he näkisivät ensimmäisenä -
Jumalan Karitsan.
Siinä oli yksi syy lisää syntyä Betlehemissä -
muiden hyvien syiden lisäksi, niin kuin Miikan kirjassa -
oli ennustettu. (Miika 5:2)
Kun kävimme siellä viimeksi emme nähneet vain aaseja kävelemässä -
vaan myös paimenen laumansa kanssa kantaen niin nuorta karitsaa,
että sen napanuora oli vielä tallella.
Karitsa ei pysynyt lauman mukana joten paimen kantoi sitä.
Meitä siunasi nähdä hyvä paimen kantamassa karitsaa.
Kun Herra tuli Johanneksen luo kastettavaksi (Joh 1:29) -
Johannes olisi voinut sanoa: “Katsokaa, Jumalan Poika -
Kuningasten kuningas, ”
Sen sijaan hän sanoi: “Katsokaa, Jumalan Karitsa -
joka ottaa pois maailman synnin.”
Israel oli ainoa Lain alainen kansa. Olisi voinut luulla, että -
hän olisi sanonut Jeesuksen ottavan pois Israelin synnit.
Mutta Henki profetoi hänen kauttaan.
Tässä oli karitsa, jonka uhraus oli niin vahva -
että se antaisi koko maailman synnit anteeksi.
Uskonnolliset ihmiset ovat aina ymmärtäneet Jumalan karitsan -
uhrin, pelastavan synnistä niin kuin Jumala pelasti kansan -
2. Mooseksen kirjassa.
Jeesus tuli Betaniaan juhlimaan pääsiäistä viimeisenä viikkonaan.
Tarina on varmasti tuttu.
Hänet otettiin vastaan kuninkaana, oli kateutta -
ja lopussa kansa oli kuohuksissa.
Matteus 27:45-46 kerrotaan, että päivä pimeni keskipäivällä.
Temppeli oli pimeänä.
Siinä oli vanhurskautus niille miljoonille -
jotka toivat uhrinsa temppeliin ja sen edeltäjiin.
Roomalaiskirjeen kohdassa 3:25 sanotaan -
että Jumala pitkämielisyydessään sieti jumalattomia -
kunnes Messias tuli, jotta he voisivat kääntyä ja pelastua.
Pelastus tuli kaikille uhraajille -
silloin kun Hänet uhrattiin samalla paikalla.
Viimeinen ateria oli pääsiäisateria -
johon kuului karitsa ja katkerat yrtit (2. Moos 12:8)
He kastoivat yrttejä kun kysyttiin -
“kuka meistä kavaltaa sinut” ja Jeesus vastasi:
“Se joka kastaa minun jälkeeni.” (Matt 26:33).
He kastoivat yrtit maljassa -
ja Juudaksen käsi tuli Herran käden jälkeen.
Pesu kuului seremoniaan.
Herra pesi opetuslasten jalat.
Ja tietysti viini oli osa juhlan seremonioita.
Johannes näki Karitsan uudelleen.
Kun hän kirjoitti Ilmestyskirjan Jeesuksen paluusta -
hän kuvasi Jeesusta karitsana (Ilm 5:6)
Loppupäätelmä pelastumisesta löytyy 1. Pietarin kirjeestä -
1. luvusta jakeista 18 ja 19.
Onko se pääsiäisen, perinteiden yms. kautta?
Tiedättehän, ettei teitä ole lunastettu -
isiltä perimästänne tyhjänpäiväisestä elämästä -
millään katoavalla tavaralla, hopealla tai kullalla -
vaan Kristuksen, virheettömän ja tahrattoman karitsan -
kalliilla verellä.
Ei isien perinteiden mukaan, ei Lain mukaan,
ei pääsiäisen vieton takia tai muun ihmisteon takia pelastuta -
vaan virheettömän Karitsan uhrauksen kautta.
Paavali sanoo 1. Korinttilaiskirjeessä 5:7:
"Puhdistakaa siis talonne hapantaikinasta,
niin että teistä tulee uusi taikina. Happamattomiahan te olettekin,
sillä meidän pääsiäislampaamme, Kristus, on jo teurastettu."
On olemassa hieno midrash, juutalainen sanonta.
Sen mukaan uskon ensiaskel on vaikein.
Se on askel Punaiseenmereen.
JUHLAT RAAMATUSSA
Pääsiäinen on juutalaisten juhlien sydän.
Se juhlii kokonaisen kansan vapautusta yhdessä yössä.
Se kiehtoo kaikkia, jotka tarinan tuntevat.
Sitä juhlittiin joka vuosi temppelissä -
ja koko kansa tuli juhlimaan.
Miljoonat ihmiset tulivat uhraamaan pääsiäisenä.
Temppeliä ei ole.
Synagogissa ei uhrata, vain Morian vuoren temppelissä.
Monet israelilaiset haluavat rakentaa temppelin uudelleen -
ja käynnistää uhrit jälleen.
Ohjelmassamme on tavattu Gershom Solomon -
joka johtaa temppelin uudelleen- rakentamisen ryhmää.
Kun olimme Israelissa kuvaamassa tätä sarjaa pääsiäisen aikaan -
löysimme Gershomin seuraajineen tekemässä eläinuhria.
Voitko kertoa mitä täällä tapahtuu tänään?
Olemme Jumalaa kunniottavassa hetkessä.
Suoritamme pääsiäisuhrin.
Valitettavasti emme voi tehdä sitä Temppelivuorella -
missä se pitäisi, temppelissä.
Pääsiäisuhri voidaan suorittaa vaikkei temppeliä ole rakennettu -
mutta vain Temppelivuorella.
Pyysimme lupaa viranomaisilta suorittaa sen Temppelivuorella -
oikeassa paikassa.
Valitettavasti he osoittivat heikkoutta -
eivätkä antaneet lupaa tehdä sitä.
Päätimme tehdä sen kuitenkin tällä kukkulalla.
Tämä on lähinnä symbolinen pääsiäisuhri -
avaus oikealle uhrille, johon uskomme.
Se on kampanjamme alku, jotta se tehtäisiin oikeassa paikassa -
Temppelivuorella ja temppelissä, joka tullaan rakentamaan.
Kukaan ei voi estää tätä jumalallista prosessia -
Israelin kansan paluuta kotimaahansa -
takaisin maahan jonka Jumala antoi heille ikuisessa liitossa
4000 vuotta sitten.
Mitä vastaatte niille ihmisille, jotka kauhistelevat uhreja?
Monet kauhistelijat pitävät lihasta ja syövät sitä päivittäin.
He vain jättävät likaisen työn toisille.
Toiset tappavat eläimet ja he syövät lihansa nauttien.
Itse olen kasvissyöjä, koska en voi ymmärtää ihmisiä -
jotka tappavat ja syövät eläimiä.
Mutta tämä on eri asia.
Tämä on uhri Israelin ja koko maailmankaikkeuden Jumalalle -
joka käski uhrata sen.
Pääsiäisuhrilla on erityinen merkitys.
Se juontaa Israelin syvimmistä juurista -
aikaan jolloin Jumala teki tästä kansasta kansan, Egyptistä lähtiessä.
2. Mooseksen kirjassa israelilaiset vapautetaan -
Egyptin orjuudesta ja he lähtevät kohti Luvattua maata.
Heidän tiensä kulki karun erämaan halki.
Nykyään tämä autiomaa on edelleen kuiva ja karu maisema -
jolla on omanlaista kauneutta. Täällä on vaikea selviytyä.
Puhuimme tämän autiomaan asiantuntijan kanssa -
selvittääksemme, millaista israelilaisilla oli -
heidän eläessään tässä erämaassa 40 vuotta.
Kun puhutaan israelilaisten reitistä, täytyy muistaa -
että noina aikoina päätie oli Via Maris -
joka kulki Egyptistä Mesopotamiaan.
Israelilaiset meinasivat kulkea tätä tietä,
mutta Jumala pysäytti heidät -
peläten heidän alkavan sotia filistealaisten kanssa -
joten Hän pyysi heitä kääntymään Punaisenmeren aavikolle.
Tämä saattaa olla se aavikko.
Voisitko kuvailla meille -
minkälaista israelilaisten arki oli autiomaassa vaellettaessa?
Ylittäessään aavikon heillä oli lampaat ja vuohet mukanaan.
Mooses johdatti heidät yhdeltä laitumelta toiselle.
Tässä tapauksessa laidun tarkoitti paikkaa -
jossa oli vettä, ei paljon, kyseessä on kuitenkin erämaa -
mutta vähän kuitenkin.
He pysähtyivät ajoittain juottamaan eläimet -
joten he eivät liikkuneet nopeasti.
Ihmisiä oli paljon, eläinten täytyi laiduntaa -
joten he liikkuivat 15-30 km päivässä.
Miten he organisoivat tuollaisen ihmisjoukon kulkemaan päivittäin?
Hyvin vaikeasti.
Minulla on kokemusta beduiiniyhteisöstä.
Olen asunut beduiiniperheessä.
Matkustin 100 km heidän kanssaan laidunten perässä -
koska sinä vuonna ei satanut.
Tiedän, millaista on matkustaa karjan kanssa.
Päivällä ei tehdä mitään, vain kävellään.
Illalla pysähdytään, tehdään ruoka ja niin edelleen.
Koko elämä pysähtyy.
Sefi, näyttäisi siltä, että Jumala loi kamelissa -
erikoisen eläimen.
Kameli pärjää kaksi viikkoa ilman vettä -
ja kasvien avulla jopa kuukausia.
Ne käyttävät syömiensä kasvien vettä.
Kolme päivää ilman ruokaa ei tunnu kamelilla missään.
Niin kuin näkyy, se on hyvin suuri eläin.
Neljän kepin varassa suuri tankki vettä ja ruokaa varalle.
Monet luulevat, että kyttyrässä on vettä.
Todellisuudessa kyttyrä on rasvaa.
Ne käyttävät rasvaa vararavintona -
jos autiomaasta ei tahdo löytyä ruokaa.
Tässä on vararavintoa.
Varavesi on mahassa.
Kun niille tulee jano, kaikki tämä kääntyy sisäänpäin.
Ikään kuin imevät nahan sisäänpäin.
Siitä tiedämme, että ne ovat janoisia.
Ne on suunniteltu elämään aavikko-olosuhteissa.
Tuulet, hiekkamyrskyt, mitä vain, ne kyllä selviävät.
Se on aavikon paras selviytyjä. Rakastan niitä.
Oli ilo näyttää raamatullinen kuva siitä, kuinka -
mies valitsi karitsan ja tarkasti että se oli virheetön.
Herra tuli ristiinnaulitsemista edeltävänä palmusunnuntaina -
ja kansa pystyi arvioimaan, että hän oli oikeutettu kuningas -
ja näin he tekivätkin huutaen “Hoosianna”, mikä tarkoittaa:
“Pelasta meidät!”
Ne, jotka väittävät, että juutalaiset eivät huomanneet Messiasta, -
eivät itse huomaa näitä 10 000 palmunlehvien heiluttajaa.
Raamatullinen pääsiäinen muistuttaa paljon -
aiemmin näkemäämme pääsiäistä.
Muutamia uusia ruokia on ilmaantunut -
ja muutama perinne muuttunut, mutta muutoin juhla on ollut sama -
3500 vuotta.
Näin juutalainen yhteiskunta on vanhin, roppakaupalla vanhempi -
kuin mikään muu yhteiskunta.
Kiinalaiset ovat olleet täällä pitkään -
he rakensivat Kiinanmuurin Luoja ties milloin -
mutta he ovat muuttaneet uskontonsa ja kulttuurinsa moneen kertaan.
He ovat vaihtaneet jumalansa ja kielensä.
Mitä Kunfutseen uskovalla muinaisella kiinalaisella -
on sanottavana nykypäivän kommunistille Pekingissä?
Eurooppalaiset ovat muuttuneet kerta toisensa jälkeen -
mutta juutalaiset ovat lukeneet samoja rukouksia -
laulaneet samoja lauluja, palvoneet samaa Jumalaa,
ja puhuneet samaa kieltä -
3500 vuoden päässä toisistaan olevina pääsiäisinä.
Suomennos: Johannes Kuipers