Jumala on uusien alkujen Jumala.
Aina saa aloittaa alusta ja jos on huonomuistisempi, -
niin tämä adventtiaika on hyvä muistutus.
Silloin alkaa uusi kirkkovuosi, -
valmistaudutaan kohti joulua menemistä ja suurta juhlaa.
Adventti on hyvä uuden alun paikka.
Luen sellaisen Raamatunkohdan, joka kertoo tutun kohdan, -
missä Jeesus ratsastaa Jerusalemiin.
Näin Matteuksen evankeliumista 21. luku ja muutamia jakeita alusta.
"Kun he lähestyivät Jerusalemia ja olivat tulossa Betfageen Öljymäelle, -
Jeesus lähetti edeltä kaksi opetuslastaan -
ja sanoi heille: "Menkää tuolla näkyvään kylään.
Siellä on aasintamma kiinni sidottuna ja varsa sen vierellä; -
löydätte ne heti. Ottakaa ne siitä ja tuokaa minulle.
Jos joku sanoo teille jotakin, vastatkaa, että -
Herra tarvitsee niitä mutta palauttaa ne pian."
Näin tapahtui, jotta kävisi toteen tämä profeetan sana:
Sanokaa tytär Siionille: Katso, kuninkaasi tulee!
Hän tulee luoksesi lempeänä, ratsastaen aasilla, työjuhdan varsalla.
Opetuslapset lähtivät ja tekivät niin kuin Jeesus oli käskenyt.
He toivat aasin ja varsan ja panivat niiden selkään vaatteitaan,-
ja Jeesus istuutui aasin selkään.
Ihmisiä oli hyvin paljon, ja he levittivät vaatteitaan tielle, -
toiset katkoivat puista oksia ja levittivät tielle niitä.
Ja ihmisjoukko, joka kulki hänen edellään ja perässään, huusi: --
Hoosianna, Daavidin Poika!
Siunattu olkoon hän, joka tulee Herran nimessä! Hoosianna korkeuksissa!
Kun hän tuli Jerusalemiin, koko kaupunki alkoi kuohua -
ja kaikki kyselivät: "Kuka hän on?"
Ihmiset sanoivat: "Hän on Jeesus, profeetta Galilean Nasaretista."
Siunattu olkoon hän, joka tulee Herran nimessä! Hoosianna korkeuksissa!
On jo vähän liian tuttu kuva se, että Jeesus ratsastaa Jerusalemiin ja -
"Hoosianna, Daavidin poika" ihmiset huutavat iloissaan.
Tämä on kuin mikä tahansa kuvaelma jokaisesta koulun juhlasta.
Tämä kuva Jeesuksesta on aika kaunis ja nöyryyttä kuvaava, -
sellainen herttainen kuva.
Mutta jospa tänä adventtiaikana -
tuo Jeesus saisi ratsastaa, tai tulla nöyränä, ei minnekään juhlaan -
tai epämääräiseen joulunaikaan vaan sinun sydämeesi, -
sinun elämääsi.
Kun mietit millaista Jeesusta tarvitset, niin eikö hän ole juuri sellainen, -
joka ei ole pelottava Jumala, ei ahdistava, ei syyllistävä -
vaan Jumala, joka ratsastaa, tulee luoksesi sanoen "Tässä minä olen".
Meidän Jumala, meidän Vapahtaja kyllä näyttää kätensä -
ja ne ovat kädet, joissa on naulojen haavat. Hän on Jumala, -
joka sanoo "Minä olen tehnyt kaiken sinun puolestasi, -
että sinä saisit elää".
Kuva Jumalasta, joka sanoo "olen tehnyt kaiken sinun edestäsi", -
kuvaa sitä nöyryyttä ja rakkautta, jota Jumala haluaa välittää sinulle.
Ennen kaikkea hän haluaa sanoa "Minä kun tulen sydämeesi, -
niin minä tulen juuri sinun sydämeesi."
Tätä on se mahdottoman henkilökohtainen usko.
Aikoinaan opetuslapset kysyivät Jeesukselta, -
mitä heidän tulisi tehdä, että heidän tekonsa olisivat Jumalan tekoja.
Jeesus vastasi, että se on Jumalan teko, -
että te uskotte häneen, jonka Jumala on lähettänyt.
Eli kun uskomme, sinä uskot Jeesukseen ja -
annat hänen tulla sydämeesi asumaan, niin teet Jumalan teon.
Tämä adventtiaika ja joulunodotuksen aika -
on elämäsi paras muutoksen aika. Paras uuden alkamisen aika.
Ja se riittää varmasti aivan perille asti.
Haluan siunata sinua rakas ystävä tällä tutulla Herran siunauksella.
Minä enemmän pidän ja tykkään tästä vanhasta muodosta.
Ota tämä vastaan.
Herra siunaa sinua ja varjelee sinua.
Herra kirkastaa kasvonsa sinulle ja on sinulle armollinen.
Herra kääntää kasvonsa sinun puoleesi ja antaa sinulle rauhan.
Isän ja Pojan ja Pyhän hengen nimeen. Aamen.
Tekstitys: A. Eskola