Elämän vaikeissa kohdissa, kun kuolema tulee meitä lähelle, -
olemme mahdottoman aitoja ja tyhjiä ihmisiä.
Olemme aikalailla rehellisen oloisia ja näköisiä.
Silloin meillä on aikaa itkulle, surulle ja kyynelille.
Silloin meidän ei tarvitse näytellä.
Kerran vuodessa on erityinen juhlapäivä, jolloin meillä on -
mahdollisuus muistella poisnukkuneita rakkaita, läheisiä ihmisiä.
Tämä on pyhäinpäivä. Synkkä, harmaa syksyinen päivä -
mutta siinä on myös paljon valoja.
Paljon toivoa, koska sytytämme messuissa, kirkkohetkissä, -
kynttilät poisnukkuneitten muistolle, luemme heidän nimensä.
Samalla toivoimme sitä, että nuo nimet, jotka me luemme, -
saisimme kuulla Jumalan sanovan -
"Minä olen teidät nimeltä kutsunut. Te olette minun".
Että saisimme olla pyhien, pelastet- tujen, Jumalan lasten joukossa.
Ketkä oikeastaan ovat pyhiä? Kenen juhlapäivä tämä on?
Siitä kertoo Jeesuksen vuorisaarna, ns. autuaaksijulistus.
Aika pieniä ihmisiä me pyhät saamme olla, armon varassa kulkevia.
Näin lukee vuorisaarnassa. Näin Jeesus meille kertoo.
"...Jeesus nousi vuorelle. Hän istuutui, -
ja opetuslapset tulivat hänen luokseen.
Silloin hän alkoi puhua ja opetti heitä näin: -
"Autuaita ovat hengessään köyhät, sillä heidän on taivasten valtakunta.
Autuaita murheelliset: he saavat lohdutuksen.
Autuaita kärsivälliset: he perivät maan.
Autuaita ne, joilla on vanhurskauden nälkä ja jano: heidät ravitaan.
Autuaita ne, jotka toisia armahtavat: heidät armahdetaan.
Autuaita puhdassydämiset: he saavat nähdä Jumalan.
Autuaita rauhantekijät: he saavat Jumalan lapsen nimen.
Autuaita ovat ne, joita vanhurskauden vuoksi vainotaan: -
heidän on taivasten valtakunta.
"Autuaita olette te, kun teitä minun tähteni herjataan ja vainotaan -
ja kun teistä valheellisesti puhutaan kaikkea pahaa.
Iloitkaa ja riemuitkaa, sillä palkka, jonka te taivaissa saatte, on suuri.
Niinhän vainottiin profeettojakin, jotka elivät ennen teitä."
Joissakin toisissa kirkoissa, katolisissa tai ortodoksisissa, -
puhutaan paljon pyhimyksistä.
Myös muissa kristillisissä kirkoissa tiedetään sana pyhimys.
Minä itse, kun Raamatusta en löydä sanaa pyhimys, -
en ole tottunut sitä käyttämään.
On ihmisiä, jotka tuntuvat hurskaammilta ja -
pyhemmiltä tai pyhittyneemmiltä kuin toiset.
Mutta kuka meistä on oikeasti pyhä ja miksi?
Jos sanalle pyhä etsii toista samaa tarkoittavaa sanaa, -
niin se voisi olla opetuslapsi, Jeesuksen seuraaja, kristitty eli pyhä.
Se siis tarkoittaa ihan samaa, kuin olla Jumalan lapsi, Kristuksen seuraaja.
Alkukielellä, millä Raamattu on aikanaan kirjoitettu, -
pyhä tarkoittaa erotettua, erotettua Jumalalle, -
erotettua maailmasta Jumalan omaksi.
Eli pyhä on vähän niin kuin oppositiossa.
Vastassa tätä maailmaa, joka on hankala ja ei aina niin helppo paikka.
Autuaita ovat hengessään köyhät.
Autuaita ovat ne, jotka ovat vanhurskaita, -
tai kaipaavat vanhurskautta.
Ketä nämä autuaat ovat? He ovat sellaisia, jotka huomaavat, -
ettei tässä elämässä saavuta sitä, vaikka kuinka menestyisi töissä, -
opiskeluissa, perhesuhteissa, jos jotakin puuttuu.
Aina tulee olemaan sellainen olo, että jotain puuttuu, -
joku puuttuu siitä paremmasta, turvallisemmasta elämästä.
Tässä kohtaa on se pyhäksi tulemisen paikka.
Tässä voimme löytää sen pyhyyden, kun me pyydämme ja kutsumme -
sitä, joka meidät pyhittää, sydämeemme.
Pyhä on yksinkertaisesti ihminen, joka sanoo "Jeesus, auta minua.
Tule minun sydämeeni, elämääni.
Sinun kanssasi saan sen, mitä olen aina kaivannut."
Silloin tämä elämä voi täyttyä.
Täytyy sellaisella varmuudella, rauhalla ja turvalla, -
että voi kokea, että on pyhä, Jumalan pyhä.
Sinä olet Jumalan pyhä.
Kun vietämme tätä pyhäinpäivää ja muistelemme poisnukkuneita rakkaita,
meillä on turvallinen olo siitä, että nämä pyhät, -
Jumalan armon varassa eläneet ja kuolleet -
ovat saavuttaneet taivaan.
Pyhäinpäivä on kristittyjen, pyhien, uskovien, Jumalan lasten juhlapäivä.
Miten minä tänään toivonkaan ja odotankaan sitä, -
että mahdollisimman moni kokisi, -
että "Jumala, jos jotain puuttuu, niin tee minusta pyhä.
Ota minut lapseksesi. Armahda minua.
Puhdista minut kaikesta synnistä."
Isä meidän -rukouksen Jeesus opetti meille lapsilleen.
Rukoillaan yhdessä tuo Jeesuksen opettama oma rukous ja -
tämän rukouksen myötä tullaan Jumalan lapsiksi.
Isä meidän, joka olet taivaissa. Pyhitetty olkoon sinun nimesi.
Tulkoon sinun valtakuntasi.
Tapahtukoon sinun tahtosi, myös maan päällä niin kuin taivaassa.
Anna meille tänä päivänä meidän jokapäiväinen leipämme.
Ja anna meille meidän syntimme anteeksi, niin kuin mekin -
anteeksi annamme niille, jotka ovat meitä vastaan rikkoneet.
Äläkä saata meitä kiusaukseen, vaan päästä meidät pahasta.
Sillä sinun on valtakunta ja voima ja kunnia iankaikkisesti. Aamen.
Jumalan siunaamaan pyhäinpäivää.
Tekstitys: A. Eskola