Jumala on rakkaus.
Kuinka rakastava Jumala voi tuomita jonkun kadotukseen?
Kuinka se on mahdollista?
Minä kerron, kuinka kaikki on mahdollista, -
kuinka kaikki kysymykset saavat vastauksensa -
ja kuinka rakastava Jumala ei sittenkään -
tuomitse ketään kadotukseen.
Me tuomitsemme itse itsemme. Näin Raamatun sana meille kertoo.
Jatkan tämän jälkeen siitä, -
mitä tuomiosunnuntaina on hyvä muistella ja miettiä, -
kun elämä on kesken ja meillä on elämä täynnä toivoa.
Tämä on Matteuksen evankeliumista, aika lopusta.
Siellä on monia Jeesuksen omia sanoja, -
jotka kertovat viimeisestä tuomioista, -
tuomion päivästä, ja siitä kuinka hän jakaa ihmiset, -
ei moneen joukkoon vaan kahteen joukkoon.
Tämä on 25. luku Matteuksesta, ja muutamia jakeita.
"Kun Ihmisen Poika tulee kirkkaudessaan -
kaikkien enkeliensä kanssa, hän istuutuu kirkkautensa valtaistuimelle.
Kaikki kansat kootaan hänen eteensä, ja hän erottaa ihmiset toisistaan, -
niin kuin paimen erottaa lampaat vuohista.
Hän asettaa lampaat oikealle ja vuohet vasemmalle puolelleen.
Sitten kuningas sanoo oikealla puolellaan oleville: -
'Tulkaa tänne, te Isäni siunaamat. Te saatte nyt periä valtakunnan, -
joka on ollut valmiina teitä varten maailman luomisesta asti'."
Sitten tuo vertaus jatkuu, siten että tuo kuningas, tuo paimen kertoo, -
mitä hyvää nämä ihmiset ovat hänelle tehneet ja -
nuo eivät tiedä, milloin ovat tehneet hyviä tekoja.
Kuningas sanoo kuitenkin heille "Totisesti: kaiken, minkä te olette -
tehneet yhdelle näistä vähäisimmistä veljistäni, -
sen te olette tehneet minulle."
Sitten hän jatkaa toisella puolella oleville ja sanoo näin vahvasti: -
"Menkää pois minun luotani, te kirotut, ikuiseen tuleen, -
joka on varattu Saatanalle ja hänen enkeleilleen."
Sitten kuningas kertoo, miten nämä toiset ihmiset -
ovat laiminlyöneet tehtäviään. Hän päättää sanansa -
"'Totisesti: kaiken, minkä te olette jättäneet tekemättä yhdelle näistä -
vähäisimmistä, sen te olette jättäneet tekemättä minulle.'
Ja niin he lähtevät, toiset iankaikkiseen rangaistukseen, -
mutta vanhurskaat iankaikkiseen elämään."
Tuomiosunnuntai ja viimeinen tuomio, ketä se ei pelottaisi?
Kerran meistä joka ainut ihminen on Jumalan kasvojen edessä -
Jumalan tuomittavina, ja kirkkauden, pyhyyden Jumala katsoo meitä.
Ei ole yhtään selkää, minkä taakse voisimme piiloutua.
Olemme täysin framilla ja Jumala katsoo meihin.
Se on se tuomionhetki meidän elämässä.
Silloin joudumme vastaamaan, kun Jumala kysyy meiltä, -
"Mitä teit siellä maan päällä? Miten elit elämäsi?"
Voimme kenties selittää, mitä kaikkea hyvää teimme, -
miten onnistuimme, mitä oli meidän hyviä töitä, jota maailmakin kiittää.
Tai voimme sanoa "En oikeastaan tehnyt yhtään mitään.
En osannut mitään. Minä vain heittäydyin Sinun varaasi."
Tässä on tuomiosunnuntain kahden joukon välinen ero.
Ne jotka sanovat, "En osannut, vaan heittäydyin Jumala Sinun varaasi.
Heittäydyin Jeesus sinun varaasi" he ovat sillä oikealla puolella.
He ovat niitä Jumalan siunattuja.
Ne, jotka kieltäytyivät ottamasta vastaan Jumalan rakkautta -
tai Jumalan apua, jotka väittivät selviävänsä elämässä omin avuin.
He eivät tarvitse ketään toista ihmistä avukseen, ei Jumalaa, ei ketään.
Heissä itsessään on voima kaikkeen. Ovat lähes jumalia.
Nämä ihmiset, jotka käänsivät selkänsä Jeesukselle, Vapahtajalle, -
heitä odottaa se paikka, se tila, joka valmistettiin aikanaan saatanalle, -
ja hänen enkeleilleen, ei kenellekään ihmiselle.
Ne ihmiset, jotka kieltäytyivät ottamasta Jeesusta vastaan, -
joutuvat toteamaan elämänsä lopulla -
"Minä en tunne tuota miestä, Jeesusta.
Minulla ei ole hänessä yhtään mitään -
ja olen ansainnut tämän paikan, eron Jumalasta".
Se on kauhea kohtalo kenelle tahansa ihmisistä.
Sen takia meidän pitäisi toinen toistamme opettaa ja rohkaista, -
vaikka kuinka ujostelisimme, -
sanomalla sen, että Jumalalla on ratkaisu meitä varten.
Jumalan ratkaisu on siinä, että meidän vapahtajaksemme tuli Jeesus, -
joka teki kaiken valmiiksi. Hän rakastaa meitä.
Hän haluaa joka päivä uudistaa meitä ja pitää meitä sillä tiellä, -
että kun viimeinen päivä tulee, me seisomme rohkeasti oikealla puolella -
ja Jeesus sanoo, Jumala sanoo meille "Tulkaa minun isäni siunaamat -
valtakuntaan, joka on ollut teitä varten perustettuna -
jo maailman luomisesta asti".
Viimeinen tuomio on niille, jotka kiel- täytyvät rakkaudesta. Se on kadotus.
Viimeinen tuomio niille, jotka ottavat Jeesuksen vastaan, -
on palkintojenjako.
Jo tänä päivänä, tässä hetkessä, muista Raamatunsana, -
Roomalaiskirjeestä tällainen hyvä uutinen -
"Mikään kadotustuomio ei siis kohtaa niitä, -
jotka ovat Kristuksessa Jeesuksessa."
Ei mitään kadotustuomiota, -
ei tuomiosunnuntaita, joka meitä pelottaisi. Vain palkintojenjako.
Hyvä elämä on alussa ja me odotamme sitä hyvää päivää, -
kun Jumala sanoo, ja onnittelee meitä, "Tervetuloa kotiin.
Tervetuloa elämään, joka on valmistettu sinua varten".
Rakas ystävä, Jeesuksen seura on se, joka vie meidät pelastukseen.
Jeesuksen seura on se, joka takaa meille sen, että taivas on meitä varten.
Tänään tässä ja nyt saat ottaa Jeesuksen vastaan.
Kaikki on tehty sinun puolestasi. Jeesus kuoli ristillä ja sovitti -
kaikki sinun syntisi, pahat ajatuksesi ja tekosi. Sinä kelpaat Jumalalle.
Se, mitä Jumala odottaa, on että sanot rohkeasti näin: -
Jeesus auta, pelasta.
Jeesus tule minun elämääni, tule sydämeeni -
ja muuta minua siten, että saisin pelastusvarmuuden, -
näyn ja uskon, että Jeesus elää, ja Hän elää minun sydämessäni.
Jeesus kanssasi ystävä. Aamen.
Tekstitys: A. Eskola