Israel ― Lähi-idän ainoa demokratia.
Jerusalem ― maailman kiistellyin kiinteä omaisuus.
Juudea ja Samaria ― maailman "Länsirannaksi" tuomitsema.
Mediassa toimittajat peittelevät sitä.
Tositarinoita oikeista ihmisistä: isistä, äideistä, lapsista, perheistä.
He ovat Israelin sydänmaiden ihmisiä.
Matka jatkuu Joosuan ja Kaalebin raportilla.
JOSHUA JA CALEB ISRAELIN SYDÄNMAILLA
DAVID HA'IVRI
David, on upeaa istua kotonasi ja kuulla, -
mitä haShem ("Nimi", Jumala) on tehnyt elämässäsi.
Matka on tuonut sinut USA:sta Jehuda veShomroniin (Juudea ja Samaria).
Kokemuksistasi riittäisi juttua tuntikausiksi.
Olet puhunut Israelin sydänmaiden puolesta korkeilla vaikutustasoilla.
Se ei ole ollut helppoa. Olet varmaan miettinyt monesti, miksi teet tätä.
Uskon, että sisälläsi on syntynyt ydinarvo, joka on osa identiteettiäsi.
Se ei alkanut, kun muutit Israeliin. Sen täytyy olla matka, jolla on alkupiste.
Palataan alkuun. Miten sionistinen näky syntyi elämässäsi?
Arvelen sen syntyneen Yhdysvalloissa.
Caleb, kiitos, että tulitte kylään ja että saan jakaa ajatuksia kanssanne.
Avauspuheenvuorossasi pohdiskelit, -
miksi teen tätä.
Olen puhunut Israelin puolesta -
viime vuosina ja olen matkustanut maailmalla, joskus isänne kanssa.
Olen puhunut juutalaisten ja kristittyjen ryhmien kanssa -
ja miltei kaikkien kanssa kautta maailman.
Ja... Miksi teen tätä?
Tavallisesti tuo kysymys soi päässäni -
Ben Gurionin lentokentällä istuessani koneessa, -
kun olemme nousemassa ilmaan.
Koneen nokka nousee kohti taivasta. Sitä nojaa taaksepäin näin.
Kone irtoaa kiitotieltä.
Tavallisesti kun istun siinä asennossa kasvot kohti taivaita -
ja lähden Israelista, kysyn itseltäni: "Miksi teen tätä? Miksi?"
En tee sitä huvin takia.
Minulla on vaimo, Mollie.
Meillä on kahdeksan lasta. Tämä on kotini.
Ei ole kivaa lähteä Israelista. Mutta olen tehnyt sen monta kertaa, -
jotta voisin puhua ryhmille kautta maailman, diplomaateille -
ja kansan valitsemille päättäjille.
Puhua juutalaiskansan ja tämän maan puolesta, -
Israelin sydänmaiden, Juudean ja Samarian, puolesta.
Se on kaiken sen arvoista.
Se on mahdollisuus: saan selittää kansoille, -
että juutalaiskansan täytyy olla täällä. Sillä se ei ole helppoa.
Monet ihmiset maailmassa eivät ymmärrä eivätkä tiedä.
Heillä ei ole aavistustakaan, mikä motivoi juutalaisia olemaan täällä.
Täällä Juudean ja Samarian vuorilla. On tosi tärkeää kertoa se maailmalle.
Kannustan teitäkin kertomaan sen. Kertokaa tästä maasta. - Yritetään.
Mistä kaikki alkoi? On upeaa, että pyrit valistamaan maailmaa.
Mennään kohta yksityiskohtiin, millaista työsi on.
Tahdon palata alkuaikoihin USA:ssa. Miten kaikki alkoi nuoruusvuosina?
Synnyin New Yorkissa Yhdysvalloissa.
Kun olin lapsi, isäni meni mukaan sionistiliikkeeseen.
Olimme tavallinen amerikanjuutalainen perhe.
Olimme sekulaareja. Emme olleet kovin tiiviissä yhteydessä -
uskontoa harjoittavan yhteisön kanssa.
Jälkeenpäin ajateltuna pidän sitä ihmeenä, -
että isällä oli sisäinen kutsu -
lähteä mukaan Israeliin ja juutalaiskansaan.
Hän sai äidinkin vakuuttuneeksi, -
että heidän pitää muuttaa perheenä Israeliin.
Se toi minut tähän maahan, kun olin 11-vuotias. Perheeni teki alijan.
Heprean sana "alija" merkitsee "ylös nousemista".
Sillä termillä hepreassa kutsutaan paluumuuttajaa, joka palaa Israeliin.
Tämä on juutalaisten kansankoti. Kulttuurimme ja uskomme mukaan -
juutalaiselle Israelin maa on ylhäisempi kuin muut maat.
Juutalaiselle se on ylhäinen paikka. Kun hän palaa muista maista, -
hän tekee alijan. Hän nousee ylös Israelin maahan.
Kun teitte alijan, minne perheesi asettui ensin? - Pohjoiseen.
Asuimme aluksi Haifassa. Muutimme sitten Ma'alotiin.
Ma'alot sijaitsee lähellä Libanonin rajaa. Vietin siellä teinivuoteni.
Kävin siellä koulut.
Aloin harjoittaa juutalaisuutta uskontona -
lukion loppuvuosina ennen armeijan palvelukseen menoa.
Vaikuttiko Israelin maa siihen? Vetikö se lähemmäs uskontoa?
Luulen niin. Kaikki liittyy toisiinsa.
Juutalaiskansan paluu Israeliin on osa lunastusta: -
maan, kansan ja maailman lunastusta.
Juutalaiskansa palaa juurilleen.
He palaavat Israeliin ja myös Tooran ja juutalaiskulttuurin noudattamiseen.
Toteutuiko se kansallisessa mitta- kaavassa, kun ihmiset tekivät alijan?
Yhdistääkö heitä se, että he palasivat uskonsa juurille?
Ajattelen, että juutalaiset Israelissa, myös sekulaarina pidetyt, -
noudattavat uskontoa.
He noudattavat sitä. Heillä on kansal- linen ja uskonnollinen tietoisuus.
He ovat osa juutalaiskansaa.
Siitä kaikessa on pitkälti kyse: juutalaiskansan palaamisesta -
ja kokoontumisesta diasporasta, hajaantumisesta.
Elimme kansojen keskuudessa ja imimme vaikutuksia kansoista.
Nyt palaamme ja kokoonnumme omaan kansankotiimme.
Meillä on kansalliset juhlapäivät.
Juutalaisperheitä asuu Amerikassa, Australiassa ja muissa maissa, -
joiden kansallinen teema on kristinuskon leimaama.
On selvää, että juutalaiset saavat vaikutteita siellä, -
sillä he näkevät juhlapäivien viettoa kaikkialla: joulukuuset, pääsiäispuput.
Se vaikuttaa kulttuurissa.
Mutta Israelissa kansalliset juhlat ovat hanukka, pesach, -
jom ha'atsma'ut, itsenäisyyspäivä, lipun päivä.
Kansa ammentaa niistä vaikutuksia.
Eikö profeettakirjoista sanota, että kansa tuodaan omaan maahansa -
ja sen päälle vihmotaan puhdasta vettä?
Tunnistatko jakeen? - Tunnistan.
Tarkoittaako se hepreassa jotain? - Se on juuri se ilmiö, ihme.
Kansa, joka asui hajallaan ja joka oli tavallaan kuollut, heräsi eloon.
Kieli ja kulttuuri heräsivät eloon.
Mahtava ilmiö. Mikä oli ajatus toisen muuttosi taustalla?
Muutitte pohjoisesta sydänmaahan Samariaan.
Menin Mollien kanssa naimisiin, kun lopettelin armeijapalvelustani.
Päätimme, että tarvitsen hieman aikaa -
Tooran opiskelulle jeshivassa, rabbiinisessa koulussa.
Löysimme Jerusalemista jeshiva-koulun, joka tuntui oikealta.
Aloitimme siellä. Olimme nuoripari.
Pieni asunto riitti meille. Asuimme aluksi kaupungissa, Jerusalemissa.
Mutta kaipasimme maalle.
Halusimme olla mukana kehittämässä jotain uutta.
Tutustuimme pariin eri yhteisöön -
Juudeassa ja Samariassa Jerusalemin pohjois- ja eteläpuolella.
Siellä oli kehittyviä yhteisöjä. Niin löysimme Kfar Tapuachin.
Se vaikutti oikealta. Muutimme tänne noin 25 vuotta sitten.
Miltä täällä näytti silloin?
Olet ollut vahvasti mukana alueen rakentamisessa. Miltä täällä näytti?
Kun muutimme Samariaan 25 vuotta sitten, kaikkea oli vähemmän.
Infrastruktuuria oli vähemmän.
Tiet olivat kapeita.
Ei ollut kunnollista julkista liikennettä.
Busseja oli vain muutama. Asukkaita oli paljon vähemmän kuin nyt.
Ostoksilla käynti oli haaste. Kaikki oli haasteellista.
Kfar Tapuachissa asui 30 perhettä. Nyt täällä asuu 220 perhettä.
Naapurikaupunki Ariel oli silloin noin puolet nykyisestä koostaan.
Silloin siellä oli 7 000 asukasta, nykyään 21 000 asukasta.
Lisäksi siellä on valtava yliopisto. - Niin on.
Kaikki on kasvanut sen jälkeen. Se on ollut suuri siunaus.
Kansainvälinen painostus on ollut kovaa. Se on tuntunut koko ajan.
Israelin hallintoa painostetaan -
rajoittamaan juutalaisyhteisöjen kasvua Juudeassa ja Samariassa.
Siitä huolimatta, kiitos Jumalan, baruch haShem, yhteisöt kasvavat.
Tahtoisin kuulla yhden asian.
Onko koskaan ollut sellaista tilannetta, että olisit halunnut lähteä?
"Nyt riitti. Tämä on liian rankkaa. Muutamme Tel Aviviin tai Golanille.
Takaisin Jerusalemiin."
Jos sellaisia tuntemuksia on ollut, mikä sai teidät jäämään tänne?
Mitkä ovat kolme perusperiaatetta, jotka saivat teidät jäämään?
Jos kertoisin kaikista vastoinkäymisistä näinä vuosina, -
haasteista, terroriuhasta, ystävistä, jotka terroristit tappoivat.
Jopa perheenjäseniänne kuoli. - Perheessä, yhteisössä.
Naapuriyhteisöissä.
Uhkat teillä.
Olemme kokeneet kaikenlaisia vastoinkäymisiä.
Voisin jatkaa vaikka kuinka pitkään, mutta en halua valittaa.
Kerron vain, jotta tietäisitte, ettei täällä ole helppoa. On vaikeaa.
Mutta mielestäni termi "sionismi" -
tarkoittaa "isänmaallisuutta" hepreassa ja Israelissa.
Olen sionisti, isänmaan ystävä. Rakastan maatani ja kansaani.
Rakastan Jumalaani. Uskon, että meillä on täällä tehtävä.
Tehtävämme on selättää kaikki vastoinkäymiset.
On suuri siunaus jo pelkästään olla täällä, -
nähdä ikkunasta maisemat ja Raamatun tapahtumapaikat, -
maan, jonka päällä isämme kulkivat.
Istutamme uusia puita, oliivipuita ja viiniköynnöksiä. Tiedämme, -
että muinoin juutalaiset viljelivät tätä maata ja sitten maa tuli autioksi, -
Mutta tiedämme, että isämme, juutalaiset diasporan aikana, -
rukoilivat pääsevänsä takaisin Israelin maahan -
ja uskoivat Jumalan täyttävän profetiat ja lupauksen maahan palaamisesta.
Maa olisi viheriöivä jälleen. Nyt näemme sen. Se on kaiken arvoista.
Uskomatonta. Puhutaanpa sitten työstäsi Israelin puolesta.
Missä asemassa olet toiminut?
Se, että muutit perheesi kanssa tänne asumaan, on luultavasti tärkeintä.
Päätitte asettua tähän maahan ja toimia aktiivisesti.
Olet ollut mukana maanviljelyksessä ja kaikenlaisissa töissä tällä alueella.
Miten olet työskennellyt Israelin puolesta?
Joshua, pari vuotta sitten ystäväni Geshron Mesika -
valittiin kuntamme Samarian kunnan johtajaksi.
Gershon tajusi silloin, -
että meiltä puuttui kansainvälinen osasto, -
joka vastaisi kansainvälisestä vuorovaikutuksesta, -
tiedotuksesta ja muusta sellaisesta.
Hän pyysi minua kehittämään ideaa.
Aloin keskustella ulkomaisten toimittajien kanssa.
Kutsuin diplomaatteja ja muita ulkomaalaisia tutustumaan alueeseen.
Se oli todellinen haaste, sillä ihmiset pelkäsivät.
He olivat kuulleet, että täällä on terrorismia ja tiet ovat huonot.
Oli vaikeaa saada ihmisiä tänne.
Puhuin toimittajien kanssa ja esittelin heille paikkoja.
Kerran eräs kiinalainen tv-toimittaja haastatteli minua.
Siihen aikaan hallinto oli pysäyttänyt kaiken rakentamisen -
Juudean ja Samarian juutalaisyhtei- söissä. Toimittaja pyysi selittämään, -
miksi meistä on tärkeää rakentaa täällä. Vastasin: -
"Näetkö tuon tien, valtatie 60:n? Se on Raamatun valtatie.
Isämme Aabraham, Iisak ja Jaakob kävelivät tuota tietä pitkin.
Juudea ja Samaria on koko kutsumme keskeinen asia, ydin.
Haastattelun jälkeen kiinalainen toimittaja sanoi: "Herra Ha'ivri, -
kiitos, että selititte asian. Ihmisillä ulkopuolella, maailmassa, -
miljoonilla ja miljoonilla kiinalaisilla ja ylipäätään ihmisillä -
ei ole aavistustakaan, miksi te juutalaiset niin itsepintaisesti -
haluatte asua täällä. Kukaan ei ole osannut selittää sitä yhtä hyvin.
Nyt näen motiivinne ja kansallisen yhteytenne maahan."
Se avasi silmäni tajuamaan, että tämä toimittaja...
Hän ei ollut juutalainen mutta ei kristittykään.
Raamattu ei ollut hänelle sillä tavalla tärkeä.
Hänellä ei ollut tunneyhteyttä kerto- muksiin Aabrahamista ja Jaakobista.
Silti hänelle oli tärkeää ymmärtää motiivejamme, miksi olemme täällä, -
ja kuulla ne meiltä.
Se on vain yksi näkökanta. Yleisesti olen huomannut, -
että Juudean, Samarian ja yhteisöjemme avaaminen -
ja meitä kannustavien motiivien selittäminen -
on lapsipuolen asemassa Israel-tukityössä.
On monia järjestöjä, jotka pyrkivät uutterasti keräämään tukea Israelille, -
sillä Israelia kohti hyökätään yliopistoissa, sosiaalisessa mediassa -
ja tavanomaisessa mediassa. Kaikkialla, jopa seurakunnissa.
Israel-vastainen propaganda parjaa Israelia yötä päivää.
Kaikki nuolet on kohdistettu Juudeaan ja Samariaan, "Länsirantaan".
Sanotaan: "Israel on paha, koska se miehittää Länsirantaa".
Kaikki keskittyy tänne. Olen huomannut, -
että Israelin puolesta puhuvat järjestöt ohjaavat keskustelua poispäin.
He kääntyvät pois Juudeasta ja Samariasta. He vaivaantuvat siitä.
He eivät tunne Juudean ja Samarian tilannetta, -
joten he eivät osaa vastata väitteisiin.
Itse olen kutsunut ihmisiä Samariaan -
ja selittänyt oman kantamme ja yhteytemme maahan.
Se on ollut hyvin tehokasta. Kaikkein tehokkainta.
Kannustan kaikkia Israelia puolustavia järjestöjä -
poliittiseen kantaan katsomatta tulemaan tänne ja ymmärtämään -
Juudeaa ja Samariaa.
Jos mielii tukea Israelia, pitää ymmär- tää Juudean ja Samarian merkitys.
Ilmiömäistä. Israelin taustamaisema, sydänmaa, Juudea ja Samaria.
Alueen historia. Aabraham kulki teitä, joita te kuljette päivittäin.
Se avaa monien silmät.
He eivät ole tajunneet, mitä tämä sydänmaa ja alue merkitsevät.
Jatkat Israelin puolesta puhumista.
Tahdon tietää, mitä teet perheesi kanssa ja maatilalla.
On monenlaista hommaa. Mitä teette?
Aloin viljellä maata, kun vuosia sitten muutimme Kfar Tapuachiin.
Samariassa ei silloin ollut monia viljelijöitä.
Istutin muutamia oliivipuita. Olin yksin. Olin nuori mies.
Minulla ei ollut apuväkeä. Lapset olivat pieniä.
Vaimollani oli kädet täynnä työtä kahdeksan pienen lapsen kanssa.
En saanut mistään apua. Se oli rankkaa.
Lisäksi minulla oli vastuutehtäviä yhteisössä ja Israel-tukityössä.
Ja...
Oli pitkä jakso, jolloin en kyennyt hoitamaan maatilaani.
Nyt on shmita, sapattivuosi.
Annamme maan levätä vuoden.
Emme kaiva, istuta emmekä viljele seitsemännen vuoden aikana.
Se on Tooran käskyn, Raamatun lain noudattamista.
Ennen seitsemättä vuotta tein monia kunnostustöitä maatilallani.
Hoidin puita. Minulla on noin 400―500 oliivipuuta.
Ne voivat paljon paremmin.
Istutin uuden viinitarhan niiden kolmen pojan muistoksi, -
jotka Hamas sieppasi ja murhasi.
Se on ensimmäinen -
viinitarhani täällä Kfar Tapuachissa.
Nyt minulla on siis oliivipuulehto ja viinitarha.
Olen perustamassa maatilaa, johon matkailijat voivat tutustua.
Siellä ihmiset voivat kokea ja oppia mitsvoista, -
Israelin maan viljelemistä säätelevistä Tooran käskyistä.
Olen kiitollinen HaYovel-järjestöllenne, koska te itse ja vapaaehtoisenne -
olette auttaneet minua rakentamaan aitoja -
ja tukemaan viiniköynnöksiä.
Se on iso juttu.
Tahdon loppuyhteenvetona kysyä vielä yhtä asiaa. Mistä unelmoit?
Makaat illalla vuoteessa. Katselet kattoa.
"Mihin uskon? Mikä on tulevaisuudenhaaveeni?"
Mitä on tulossa?
Olemme prosessissa. Elämme upeita aikoja.
Juutalaiskansa on herännyt.
He palaavat Israelin maahan ja rakentavat maata jälleen.
He ottavat omakseen jälleen paikkaansa.
Juutalaiskansalla on paikka ja tehtävä.
Meidän pitää olla pyhä kansa pyhässä maassa, valo kansoille.
Näen, että menemme eteenpäin koko ajan kohti sen ymmärtämistä.
Me näemme sen lunastusprosessina.
Uskon, että tänä mahtavana aikana -
me tavoitamme alueella normalisoitumisen tilan.
Ihmiset maista, kuten Yhdysvalloista, ja myös kristityt -
tunnustavat juutalaiskansan kodin -
tässä prosessissa.
Samoin tekevät naapurimmekin. Toivon näkeväni sen.
Toivon näkeväni keskinäisen ymmärryksen, -
että tämä on paikkamme ja näin juutalaisten pitää tehdä.
LISÄTIETOJA DAVID HA'IVRITISTÄ: - www.Haivri.com.
JOOSUAN JA KAALEBIN RAPORTTI ISRAELIN SYDÄNMAILTA
Suomennos: Marianne Tenetz